text:
Latgalīšu bīdreibu jāga
Roksta autors: Jurs Viļums
Tai sauktais “NVO sektors” kotrā demokratiskā vaļstī ir svareigs spālātuojs vysaidu, ka na vysu dzeivis jūmu sakuortuošonā, problemu identificiešonā i rysynuojumu pīduovuošonā, piļsūniskuos sabīdreibys interešu puorstuoviešonā… Varātu itū uzskaitejumu turpynuot, tok paraudzeisim sataiseit eisu kūpsavylkumu par niulejū latgalīšu sabīdryskūs organizaceju darbeibu, golvonajim mierkim i varbyut ari tu izavieliesi kaidā nu tūs īsasaisteit ci vysmoz tai paleidzēt ar sovu atbolsta placu?
“Pretvaļstiskuos” darbeibys viesture
Latvejā teik lītuots termins “navaļstiskuos organizacejis”, saeisynuojumā kai jau ituo roksta īvodā – NVO. Tok taidā veidā jau saknē ir īlykts drusku naprecizs, varbyut pat moldynūšs kods. Angļu mēlē soka non-governmental, kas, burtiski tulkojūt iz latvīšu volūdu, byutu kai “navaļdeibys”. Sovukuort krīvu volūda gon ir HerocyдapcTBeHHыe, taitod sakreit ar pošreizejū pi myusu lītuotū apzeimiejumu. Dūmojams, ka tys “navaļdeibys” ci vīnkuorši “sabīdryskuos organizacejis” byutu juorauga vaira īvīst ari pi myusu, lai nivīnam nasarostu tīšys voi natīšys aizdūmys, ka itaiduos bīdreibuos apsavīnovuši ļauds koč kū perynoj pret sovu vaļsti.
Pyrmuo zynomuo latgalīšu bīdreiba pyrms 120 godu tyka izveiduota Pīterpilī, tai sauktuo “Latvīšu Muzikaliskuo Sabīdreiba”. Fraņcs Kemps sovā kulturviesturiskajā skicē “Latgalieši” roksta: “Latgalē kaut kādas biedrības, pie pastāvošiem vietējās administrācijas uzskatiem un cirkulāriem, nebij brīv. Vislielākais, ko šis pulciņš varēja panākt, bij Pēterburgas latgaliešu iesildīšana priekš tautiskās darbības. Tas iesākās ar “Peterburgas Latviešu Muzikaliskās Sabiedrības” atklāšanu 1902. gadā. Plaši domātā šās Sabiedrības darbība aprobežojās tikai ar maza korteļa noīrešanu, dažu dejas un teātra vakaru izrīkošanu. No biedrības dibinātajiem cerētā plašā Pēterburgas un pat dzimtenes latgaliešu sajūsmiba par šito pirmo biedribu nepiepildījās: ļoti niecīgs biedru skaits ar grūtiem naudas un pūļu upuriem iespēja tikai korteli samaksāt un nodibināt mazu dziedāšanas kori. Inteliģentāku strādnieku bij liels trūkums. Dzimtenē tikai reti kurš bija dzirdējis par kaut kādas tur biedrības atklāšanu; par viņas mērķiem un centieniem zināja tikai neliels biedru pulciņš un viņu teātra apmeklētāji.”
Piec drukys atceļšonys dūmubīdru puļceni vairuok sasavuoce ap kaidu nu presis izdavumu, a tūs tymā laikā beja gona daudz. Acimradzūt, aktivī ļauds saprota, ka nav lelys jāgys dorbuotīs, ka par tovu darbeibu nivīns tai ari naizzynoj, deļ tam beja svareigs kaids informacejis izplateišonys kanals. Socialūs teiklu i radejis tymā laikā nabeja, taitod avīze beja ītekmeigs resurss, ar kuru, kai zynoms, var koč mušu nūsist. 20. godusymta 20.–30. godūs latgalīšu sabīdryskuo darbeiba jau varēja byut daudz aktivuoka – pošim beja pat vairuokys politiskuos partejis, vys tik ari tuos parostai sasapuļcēja ap kaidu vīnu atpazeistamuoku lideri.
Ari padūmu okupacejis godūs trymdā turpynova latgalīši sasadorbuot – uzturēja kontaktus, kūpā finansēja gruomotu i periodikys izdūšonu, gona aktivai īsasaisteja kūpejūs latvīšu trimdys pasuokumūs.
1960. godā, apsavīnojūt ASV i Rītumeiropys latgalīšim, tyka izveituots Latgaļu Pētnīceibas instituts, tyka uzsuokta Latgolai veļteitu konferenču reikuošona, zynuotniska rokstu kruojuma “Acta Latgalica” izdūšona, popularzynuotnisku i literaru saceriejumu publiciešona, aizasuoce ari diskusejis par latgalīšu kulturviesturiskuo montuojuma saglobuošonu, tyka izdūts žurnals “Dzeive” i avīze “Latgolas Bolss”, atbaļsteita Andryva Jūrdža fonda darbeiba.
1991. godā Daugovpilī, turpynojūt itū tradiceju, tyka dybynuots “Latgales Pētniecības institūts” (LPI), kas da 2006. goda sareikova 13 konferencis tīsa gon ar vīnu i tū pošu nūsaukumu “Latgales pagātne, tagadne, nākotne”. Beidzamajā laikā par LPI prakstiski nikas nav dzierdāts.
Atmūdys laikā 80. godu beigys i 90. godi deve taidu kai jaunu elpu vysai Latvejai – aktivi dorbovās studenti, veidovās vairuokys latgalīšu kulturys bīdreibys dažaiduos Latvejis piļsātuos. Latvejis Televizejā beja populars raidejums “Latgola”, nu 1989. goda leidz pat 2012. godam raidejumu deļ Latvejis Radio taiseja Bronislavs Spridzāns, a nu 1991. da 2000. goda dorbovās myusu pošu vītejuo Latgolys Televizejis sabīdreiba, par kuru nūteikti byutu juotaisa atseviškys roksts ci vasala gruomota.
Personeigi
Pījemu, ka tys beja kaids 2001. goda rudiņa vokors. Tūlaik beju ūtro kursa students Latvejis Lauksaimnīceibys universitatē Jelgovā. Iz kūpmītņu ustabeņu nazkurais atvede taidu specialū kaneņu, kab nūspīstu kopejis bīzumus. Pījemu, ka daudzeji par taidom ir aizmiersuši, tok tod vēļ moltais kopejs nabeja tik lobs, kab tū varātu tai vīnkuorši kruškeņā aplīt, kai tū niu bīži doram. Tod nu itaids “aparats”, prūtama līta, beja izreizis juoparauga darbeibā – savuorejom iudiņa, aizliejom kopeja, smaržova vysa ustabeņa… Gords! Nu, tod vēļ pa vīnai! Jemūt vārā munu eipašū ašņa spīdīni, tod nu maņ beja nūdrūsynuota nagulāta nakts… Munā gruomotu plauktā beja īsamaļdejs ari “Tāvu zemes kalendars” – vys jau ka muote īdeve. Paškūrsteju, paskaiteju – nu da, kulturviesture vysaiduoka. Tok tod tī pat atrodu ari kaidu nu Ontona Slišāna rokstu. Tūlaik laikam maņ ar tū “latgalīšu luopstu” pa pīri tai pastyprai īsyta, ka nu jau sovys dzeivis leluokū daļu asu bejs vairuok ci mozuok aktivs vysaiduos latgalīšu sabīdryskuos dzeivis nūtikšonuos.
Juoatzeist, ka maņ tys O. Slišāna roksts golvā aizdeve vairuokys vaicuojumus, iz kurim maņ tūlaik nabeja atbiļdis. Voi vyspuor ir kaida aktiva latgalīšu oganizaceja? Ci kaids rauga kūpā sasaukt ka na Jelgovā, tod Reigā asūšūs latgalīšus? Kur varu pasavuiceit latgaliski raksteit? Dūmoju, ka itaidi ci leidziegi vaicuojumi ari niu varātu kaidam golvā pīdzimt, koč ari niu škārsteiklā ir daudz vīgļuok atrast vysaiduokys informacejis, cytureizi tuos jau i par daudz, ka vairs navar saprast, nu kura gola īsuokt? Tod nu raudzeišu ite apstuosteit par dažom niu aktivajom bīdreibom – eisai i kūdūleigai. Ka gribēsit vairuok zynuot, informaceju atrassit.
LgSC
Pylnais itūs burtu atšifrejums sovulaik beja “Latgolys Studentu centrs”, koč ari niu bīdreiba ir stypri puorauguse tikai studentu tolku voi kūpeigys čyguonūs īšonys leimini, deļ tuo ari nūsaukums teik lītuots vairs tikai kai vyspuoreiga burtu kombinaceja.
Studenti ir bejuši aktivi dažaidūs laikūs, tok jūs darbeibai leluokuo problema ir napastuoveiba – vīnā laikā sasavuoc kaids bareņš studentu, kas kūpā izkaļ vysaiduokys idejis, sareikoj kaidus pasuokumus, a tod piec studeju pabeigšonys – saime, dorbs, cytys lītys i lai dora jauni, tok na vysod izreizis ir kaids aktivs cylvāks, kas gotovs īsuoktuos lītys turpynuot i vysa dzela drusku rozkreit, propulst… Tod piec kaida laika vēļ kaids “trokais ci nu Rogovkys” atsarūn, kas otkon kopeja ci kuo cyta (a varbyut nikuo specifiska nav) sasalītovs, i suoc kužynuot apleiciejūs ļauds nu jauna. Tai nazkod ap 2003. godu Reigā tyka sareikuota gona zeimeiga sasatikšona, kurā kūpā tyka sasaukti filologi i katuoļu bazneicys puorstuovi, kūpā tyka pījimts lāmums, ka juoveidoj jauna ortografejis komiseja i tys vyss piec tam vainagovās ar Vaļsts volūdys centrā apstyprynuotim “Myusdīnu latgalīšu pareizraksteibys nūsacejumim” 2007. godā.
“LgSC” tyka kai oficiala bīdreiba nūdybynuota tikai 2005. godā, dorbojās pa šai dīnai. Beja laiks, kod bīdreibai beja ari vairuoki aktivi biroji: Jelgavā, Reigā, Daugovpilī, Rēzeknē. Dūmoju, ka nūzeimeiguokais tuos projekts ir Latgalīšu kulturys ziņu portals lakuga.lv (izveiduots vēļ 2007. godā). Moz vairs kas atguodoj, ka 2008. godā Leiksnā nūtyka Latgalīšu navaļstiskūs organizaceju kongress – tī beja ceņtīni veiduot sistematisku mehanismu latgalīšu NVO sadarbeibai vysa goda garumā. Dīvamžāļ tūlaik tys eisti nasaguoja, tok vajadzeiba nikur napropula.
Bīdreibys “LgSC” paspuornē izdūtys jau daudzejis gruomotys, cyta vydā ari Annys Rancānis, Ingridys Tāraudys i cytu autoru dzeja, myusu dīnu latgalīšu dzejis antalogeja “Susātivs” (2008), “Es soku, Tu soki. Puosokys par krīzi” (2011), ari Edeitis Husaris iļgi veiduotuo “Muna dzīšmu gruomota: 300 dzīsmis latgaliski” (2020). Niu Edeite ari ir bīdreibys vadeituoja, lopa lgsc.lv, eposts: lgsc@lgsc.lv Bīdreibys paspuornē dorbojās ari folklorys kūpa “Ceidari”.
LVLKŠA
Latgalīšu volūdys, literaturys i kulturviesturis školuotuoju asociaceja. Maņ pošam lela prīca beja par īspieju pīsadaleit vairuokuos “Vosoruošonuos” – pyrmū reizi vēļ 2002. godā. Tī ir parostai vīnys nedelis vosorys kursi školuotuojim i cytim interesentim. Jau nu pyrmsuokumu itūs kursu mierkauditoreja beja taišni školuotuoji. Dūma taida, ka taidā veidā jūs īkustynuot – īinteresēt par vysaiduokom ar latgalīšim saisteitom temom, kū varātu vuiceit tuoluok ari bārnim sovā klasē, sovā školā voi nu attīceigajā vuiceibu stuņdē, voi kaidā Nūvodvuiceibys puļceņā. Beidzamajūs godūs itei tradiceja drusku guojuse mozumā – pamatā jau deļ tuo, ka dalinīki itaidai vosorys nūmetnei gods nu goda beja apmāram tī poši ļauds i beja gryuts izalauzt iz drusku plašuoku auditoreju. Pījemu, ka ari dabuotūs zynuošonu praktiskuo pīlītuošona vuiceibu procesā vys vēļ ir gona apgryutynuota. Ka nav pošam školuotuojam dyžan lelys iniciativys i školys vadeibys atbolsta, tod tys latgaliskums var gona dreiž apseikt. Ite naatguodynuošu suopeigū vaicuojumu par lauku školu tuoluokū liktini, a kai reize tymuos da šam ir bejušys vysmoz koč kaidys latgalīšu volūdys salenis. Niu ir pat atseviškys pilotprojekts, kurā padsmit Latgolys školuos vysmoz atsevišķuos klasēs teik nūdrūsynuota latgalīšu volūdys vuiceišona. Kai byus tuoļuok – tū ruodeis laiks.
Ite juoatzeimej, ka “Vosoruošonu” sovulaik aizsuoce “LgSC” ļauds i piec leidzeiga pryncypa “LgSC” vairuokus godus reikova nūmetni jaunīšim “Atzolys”, kas beja īspieja ari školu jaunantei kūpa sasatikt, kū vairuok par latgalīšu lītom uzzynuot, sovā vydā sasapazeit. Itūgod planavuots “Atzolys” atjaunuot.
Ūtrais pasuokums, kuru LVLKŠA vadeituoja Veronika Dundure da itam vysod raudzejuse nūturēt pi dzeiveibys, ir skotuvis runys konkursu “Vuolyudzāni” i vaļsts atkluotū latgalīšu rokstu volūdys i kulturviesturis olimpiade. Pādejūs godūs deļ vysu trokumu ar virusim, itais pasuokums nūteik attuolynuoti – daiļrunuotuoji teik aicynuoti īraksteit eisus video i īsyuta iz lvlksa@inbox.lv. Sātyslopa: ltgasoc.lv/.
Latgalīšu kulturys bīdreiba
Agruokais nūsaukums – Rēzeknis Latgalīšu kulturys bīdreiba. Dybynuota vēļ 1989. godā. Izaruod, ka ap tū laiku leidzeigys bīdreibys izaveidova daudz kur Latvejā – ari Daugovpilī, pat Jākubpilī i Līpuojā, tok tī latgalīšu aktivitatis praktiski jau apseikušys. Rēzeknīši pamatā var lepuotīs ar vairuoku pīminekļu pastatiešonu piļsātā i Pasauļa latgalīšu saītu sareikuošonu 1992., 2002., 2012. i 2017. godā. Beidzamais izskanēja ar plašu vierīni, tuo nūslāgumā tyka izveiduota ari Saīta rezoļucejis izpiļdis komiteja – paradzāta vīnpadsmit lūcekļu sastuovā. Pamata dūma tai ir uzturēt dzeivys rezoļucejā nūsauktuos praseibys, aktualizēt tuos i ryupētīs, lai nuokamais latgalīšu saīts jau itymā godā teik labi sagotovuots, laiceigi izsludynuots i kvalitativi sareikuots. Vysā “latgalīšu vaicuojumā” tei ir vīna nu leluokūs problemu, ka navaram nūdrūsynuot vysu bīdreibu darbeibys sistematiskumu – lelā mārā deļ tuo ari vyspuor tyka sagataveits itais roksts, kab apkūpuotu asūšū situaceju i varbyut īskicātu puora idejis īspiejamai eistynuošonai kūpeigim spākim – par tū beiguos kūpsavylkumā.
Beidzamajūs godūs Latgalīšu kulturys bīdreiba sareikovuse konkursu izcyluokajim Latgolys padagogim i pasnāguse Nikodema Rancāna vuordā nūsauktū bolvu. Ari itymā godā konkurss ir paradzāts i vys jau ka septembrī nūtiks i otkon varēs paļdis pasceit školuotuojim, kam niu dorba slūdze tikai pasalelynovuse – lela daļa izgleituošonys dorba juoveic attuolynuotai i vysu laiku juopīsalāgoj jaunajim apstuoklim.
Niu puors pādejūs godu bīdreibys vadeituojs ir ituo roksta autors. Bīdreibys e-posts: latgalisubidreiba@gmail.lv
Latgolys Kulturys centra izdevnīceiba
Izveiduota vēļ 1990. godā. Tuos dybynuotuojs i vadeituojs vēļ da šai dīnai ir Juoņs Elksnis. Izdevnīceiba ir sagataviejuse i īspīduse lelu skaitu vysaiduoku nūsaukumu gruomotu, ari jau itymā rokstā pīmynātū Tāvu zemes kalendaru. Juoatzeist, ka daudzys ir vierteigys gruomotys, dažys – varbyut vairuok atspīgeļoj īprīškejuo godu symta izpratni par poligrafeji. Juoatzeimej, ka Juoņa Elkšņa vadeituo izdevnīceiba lelā mārā turpynova tuos tradicejis, kurys sovulaik vēļ Ūtruo pasauļa kara laikā aizsuoka i piec tam trymdā turpynova Vladislavs Luocs.
Vladislava Lōča fonds
Dīvamžāļ, Vladislava “drukuotovai dabasūs” jau pīsavīnovs ari juo pleminīks Pīters Luocs, kas ilgus godus ryupiejuos par slovonuo radinīka pīmini, ar naatlaideibu panuoce ari pīminekļa pastateišonu Rēzeknē, poša spākim i pamatā par privatajim leidzeklim veidova “Latgaļu rakstnīceibys muzeju”. Pīteram vēļ dzeivam asūt, izveidovam fondu, lai koč kai paleidzātu muzeja idejis atteisteibai. Niu iz Pītera radinīku i fonda aktivistu placim guļst moralais pīnuokums sakuortuot atstuotū montuojumu i īzeimēt nuokūtnis atteisteibys strategeju, kab kvalitativi myusu dīnu praseibom tyktu turpynuots izgleitojūšais i latgalīšu raksteibys populariziejūšais dorbs. Niu teik kuortuotys vysaidys juridiskuos lītys i teik raudzeits saprast, kurā vītā tod eisti muzejs turpynuos sovu darbeibu. Cikom ir juonūdrūsynoj telpu i vysu materialu tehniskuo uzturiešona – temperaturys (kurynuošona), mitruma leimiņa kontrole i citi praktiskys dobys vaicuojumi. Fonda volda vadeituojs ir Harijs Bernāns. Pavedīņs škārsteiklā ite: facebook.com/loca.muzejs/ Vīns nu potencialūs fonda darbeibys nūdrūsynuošonys modeļu paradzātu fonda padūmē vairuoku latgalīšu organizaceju puorstuovnīceibu. Vēļ ari mes zynim, ka daudzejuos privatajuos kolekcejuos ir cīš vierteigi materiali – īspiejams, itys ir tys breids, kod apvīnojūt spākus var izveiduot eistyn vierteigu, aizraujūšu i myusu dīnu praseibom atbylstūšu datu kruotivi – vysmoz daleji ari digitalu.
Par vysaidom tīsvedeibom, kas niu nūteik deļ vīna Pītera radinīka nagūdpruoteigys reiceibys, seikuok naraksteišu. Tikai izsoku nūceju, ka īspiejami dreiž itais mūrgs beigsīs i fonds varēs ar pylnu atdevi īsaguļdeit muzeja atteisteibys dorbūs.
Latgolys Saeima
2011. goda suokumā tyka dybynuota bīdreiba ar kai ba ambiciozu nūsaukumu, tymā pošā laikā tys tyka izvālāts, lai paruodeitu vajadzeibu piec vysu latgalīšu organizaceju i individualūs entuziastu kūpeigys sadarbeibys – pyrmkuort jau savstarpejis runuošonys, ideju apsprīsšonys, kūpeigu mierķu nūsprausšonys. Kūpeigi izstruodojūt ilgtermiņa strategiju i videjuo termiņa taktiku, kūpeigi dorūt pi tuo vysa eistynuošonys, mes varātu panuokt daudz vairuok kai tikai kotrs nu sovys saleidzynūši mozuos bīdreibys – vysom tryukst i cylvāku, finansu resursu i laika… Dorba gona kai atsevišķu pašvaļdeibu, tai Latgolys i vysys Latvejis vaļsts leiminī. Vairuoki vaicuojumi nu bīdreibys pusis tyka ari gona veiksmeigi aktualizāti. “Latgolys Saeima” ir izveiduota kai puori politiskajom partejom asūša, lai arī dažūs laikūs tai ir raudzāts “dasīt” kaidu vīnu ci ūtru birku. Nu poša suokuma tymā tyka aicynuoti vysu parteju puorstuovi i tuos bīdru sastuovā ir gona daudz ari napolitisku cylvāku. Niu bīdreibys vadeituojs ir Guntis Rasims, oficialais eposts: latgolyssaeima@gmail.com
Latgolys Producentu Grupa
Struodoj iz konkretu projektu eistynuošonu: muzykys disku izdūšona (albums i koncerti “Celīs, bruoļ!” ar vysaiduoku laiku popularu latgalīšu dzīšmu apdarem, sovulaik izdūtyss ari latgalīšu puosokys), vysaidu video taiseišona – topušys dokumentaluos kinys (“Sibira latgalīši”, “Laiki. Cylvāki. Volūda.”, ari raidejumu cyklys “Puormejis”. LPG rūku dorbs ir ari projekts “Dūmoj ar komatim” i vys jau byus vysa kas cyts. Pamatinformaceja: muzyka.lv
Trešō Zvaigzne
Reigys latgalīšu bīdreiba ar itaidu nūsaukumu dybynuota vēļ 1988. godā. Laiku pa laikam bīdreiba reikoj kaidu sasatikšonu Reigys latgalīšim, ir sovys telpys Puordaugovā. Juoatzeist gon, ka itamā bīdreibā pamatā ir apsavīnovuši vacuoka godu guojuma latgalīši. Niu vadeituoja ir Laura Mozga. Reigā, kūpumā jemūt, latgalīšu ir vairuok nakai Rēzeknē, na veļti ari kaidā jūkā var dzierdēt, ka tei ir latgalīšu leluokuo piļsāta i taitod ari Latgolys golvyspiļsāta.
Reigā atkareibā nu vīna ci ūtra entuziasta iniciativys, ir nūtykuši ari vairuok ci mozuok regulari latgalīšu pasuokumi – sovulaik par regularu saīšonys vītu beja palics krūgs “Leningrad”. Latgalīšu muziķu uzastuošonys nūteik dažaiduos vītuos i cytureizi gryuts vysom izsekuot. Ari tys beja vīns nū pamatu vēļ arviņ popularajā socialajā teiklā Facebook sataiseit grupu ar nūsaukumu “Latgalīšu Reiga” – tuos sekuotuoju skaits arviņ pa druskai aug, informaceju tamā rauga papyldynuot vairuoki ļauds. Kūpumā jemūt, Reigā eistyn latgalīšu ir cīš daudz i byutu labi, ka atsarostu veids, kai jūs apvīnuot vīnā ci vairuokuos reiceibspiejeiguos bīdreibuos, apvīneibuos, interešu klubūs. Lobuok agruok kai vāluok. Reigā nūteikti byutu vīta arī vīnai leluokai latgalīšu sātai, kurā i sasatikt, i apsarunuot, i dzelys sabeideit. Tai saukto “Latgales pārstāvniecība”, kas nu jau vairuokus godus atsarūn Vacreigā Jākuba kazarmuos i kuru nu dažaidu projektu naudeņu rauga uzturēt Latgolys planavuošonys regiona administraceja, pa munam, ir sūļs pareizajā vierzīnī.
Latgaļu sāta
Tok sova sāta latgalīšim ir Dekšuorēs, tys natuoļ nu Varakļuonu. Tī bāzejās bīdreiba “Latgolas tradicionalōs kulturas centrs „Latgaļu sāta”” – 20. g.s. 20. godūs caltajā ākā apsaverama autentiski saglobuota ustoba, latgalīšu muzykys instrumenti i rūtu kolekceja. Ite tyka reikuotys kūkļu dīnys i vysaiduoki citi izgleitojūši pasuokumi, nūmetnis. Beidzmajā laikā e-posti nu “Latgaļu sātys” par vysaiduokom aktualitatem gona regulari īgulst daudzu latgalīšu posta kastēs. Par tū jim paļdis. Vadeituoja – Marika Zeimule, vīns nu aktivuokūs bīdru Daiņs Mjartāns. facebook.com/latgalusata
Garuo stuosta naeisais kūpsavylkums
Prīca, ka ir tik daudz latgalīšu sabīdryskūs organizaceju. Ite vēļ varātu minēt ari cytys, kas dorbojās kaidā specifiskā vierzīnī voi vairuok lokali (kai pīvadumam “Kroma kolna bruoliste” restaurejūt senejūs latgaļu ciļšu dzeivis ziņu, Namaterialuos kulturas montojuma centrs “Upīte” i c.), pavysam neseņ izveiduota, tok jau ar vairuokim vierteigim projektim sevi pīsacejuse bīdreba “Hronologeja”, sovu darbeibu acimradzūt jau beiguse bīdreiba “Bruoli i muosys”, kas sagataveja vasalu video cyklu latgalīšu volūdys apvuiceibai i populariziešonai – tys vys vēļ atrūnams škārsteikla plašūmūs. Ir ari cytys bīdreibys, kas izdavušys kaidu lobu gruomotu ci eistynovušys kaidu latgalīšim vierteigu akceju, tok vysys ite pīminēt vīnkuorši nabyus īspiejams.
Kai jau nu latgalīšu sabīdryskuos darbeibys pyrmsuokumu, tai ari tagad redzim, cik svareigi ir informacejis aba sabīdryskuos dūmys jaunumu nesieji tautā – voi tei ir avīze, žurnals, lopa škārsteiklā, radejis i televizejis regulars raidejums, a varbyut vasals škārsteikla portals, vysa radejis studeja ar sovu vilni raideišonai, atsevišks televizejis kanals ci kaids myusudīnom atbylstūšs interaktivs plašsazinis leidzeklis, kas sevi pīsoka izreiz vairuokuos platformuos… Pats pīmiņu vēļ laiku, kod gondreiž vysa latgalīšu saziņa nūtyka tai sauktajā “Dūmu meitā” (latgola.lv), tok niu vysa tei lopa (uztur Aņss Ataols Bierzeņš) i taids sazinis veids ir nagluobjami nūvacovs. Juoīt laikam leidza! Deļ tam cīš svareigs ir vysu (ci leluokuos dalis) latgalīšu sabīdryskūs organizaceju eistyna sadarbeiba kasdīnā, a na tikai reizi godā ci vēļ ratuok. Dūmoju, ka cīš lels atspaids byutu kaida vīnuota “sekretariata” izveide, kurā varātu ari pastuoveigi struoduot vysmoz puors cylvāku i par tū sajimt ari atolguojumu – tys ir īspiejams ci nu kaida starptautiska fonda, ci iz prīšku ar vaļsts voi Latgolys administrativuo regiona (ka taids byus) atbolstu. Kotrā ziņā vysim juosaprūt, ka navar iļgi dareit tik iz plyka entuziasma.
Ka mes, aktivī latgalīši, naspēsim atsasēst pi vīna sarunu golda ci sasaslēgt vīnā videokonferencē attuolynuotai, kai tys niu nūteik vysuos dzeivis jūmuos (pašvaļdeibu dorbā, izgleiteibā, uzjiemiejdarbeibā i c.), tod tam “latgalīšu vaicuojumam” byus neikt i komuotīs ari iz prīšku, guodojūt, ka varbyut nazkod vyss pasamaineis iz lobū pusi pats nu sevi.
Juoatzeimej, ka ir bejuši vairuoki atseviški gadīni, kod tys ir ari izadevs, tok piec tam nav bejs ilglaiceiga efekta. Ar laiku otkon kotrs ir īsyunovs pats sovūs dorbūs.
2011. godā ari pamatā ar sabīdryskuo sektora īsaisti (a ka vēļ precizuok – ar puors cylvāku naatlaideigu dorbu) tyka panuokts, ka tautys skaiteišonā teik īkļauts vaicuojums par latgalīšu volūdu. Rezuļtatā nūskaidrovom, ka tūlaik kūpā beja 164 tyukstūšys cylvāku, kas beja gotovi atzeit, ka lītoj latglīšu volūdu kasdīnā. Cik byutu šudiņ? Cik byus piec vēļ desmit godu?
2016. godā Vīsturs Kairišs sovā e-posta viestulē, kas tyka pi daudzeju latgalīšu, uzdeve vairuokus kai ba tūs pošus vacūs, tok vys vēļ aktualūs vaicuojumus – deļ kam mes navarim izdareit lobuok, deļ kam navarim apvīnuot spākus leluokim (tok tik vajadzeigim) dorbim? Rezuļtatā nūtyka ari nu jau juosoka viesturiskais pasauļa latgalīšu 4. saīts aba 2017. goda Latgolys Symtgadis kongress, kurais saaicynova i Saeimys deputatus, i ministrus, i dažaidu laiku vaļsts prezidentus runuot ci vysmoz uzklauseit stuostejumu par latgalīšim svareigim vaicuojumim. Iz Rēzeknē vēļ da tam napīradzātu drūšeibys īrūbežuojumu fona Latvejis plašsazinis leidzekļūs izskanēja ari latgalīšu suope par viesturiskū nataisenibu, par tagadejuos lykumdūšonys napiļneibom, par vaļsts sistematiska atbolsta tryukumu. Svareigi, kab mes poši tymā suopē nanūsleikstam, a suokam ari maut uorā nu tuo leluo pūra. A īspiejis dabuot atbolstu ir. Tikai pošim juobyut gotovim tū sajimt, pajimt, pareizai papraseit, ka na cytaiž – pīpraseit tai, kab nabyutu vareibys atsaceit. Kai nuokamais sūļs latgalīšu kūpeigā dareišonā paradzāts ituo goda Latgolys kongress, kas nūtiks 27.–29.aprelī. Par tū niu vysa aktualuo informaceja ir lopā latgolyskongress.lv
Kai ba mums nivīns nalīdz dareit – da, bez eipaši specifiska atbolsta, tok ari tū var dabuot i var daudz kū izdareit, ka mes tū poši grybam. Voi grybam? I voi vajag? Īspiejams, daudzejim jau tei latgalīšu volūda, literatura, kultura ir tikai apgryutynuojums, ka vīgļuok dzeivuot ir bez tuos. Juoatzeist, ari pošam cytu reizi izīt kaids nūgurums. Niu gribīs redzēt dareitajam leluoku jāgu ilgtermiņā. Ar sprostim uzsaukumim, ka “ari es asu latgalīts”, “ari muna baba ir nu Latgolys” i tml., nabyus ilga aršona. Kaidam byut latgaliskumam 21. godu symtā? Iz itū vaicuojumu atbiļdēt i kūpā tū īdzeivynuot daīs pamatā jau tom pošom navaļdeibys organizacejom. Taitod tev i maņ.
Iz sadarbeibu!


c: text/html

text:
Izdūts latgalīšu dzejnīka Marijis Dzeislys dzejūļu kruojums “Vysta smierts”
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
“Volūdu sāta” (“Valodu māja”) izdavuse Marijis Dzeislys dzejūļu kruojumu-dzeislinīku “Vysta smierts” ar vuocu fotografis Elēnys Helfrehtys fotografejom (Elena Helfrecht, 1992), informej Volūdu sātys projektu asistente Kristiāna Kampare.
Laikā, kod par latvyskū identitati i latvyskumu teik runuots kai politiskuos tribinēs, tai socialūs teiklu anonimajā vidē, latgaliskuo identitate i latgalīšu rokstu volūda Latvejā vys vēļ atsarūn aiz taida kai naradzameibys pleivura. Ir daguojs laiks itū veļumu nūraut. Runa nav viņ par volūdys – saprūtameibys – barjeru, bet par gribiešonu īraudzeit i apsazynuot tū, cik mes asam daudzveideigi. Runa ir ari par izpratni i zynuošonom par tū, kas veidoj latvyskū i kas veidoj Latveju.
Nūviertejūt i prīškteču, i laikabīdru davumu latgalīšu volūdā raksteituo vuorda radeišonā, ar dzejūļu kruojumu-dzeislinīku “Vysta smierts” (‘vystys smierts’ i ‘vysa tei nuove’ – vuordu spēle) latvīšu literaturā īīt jauna, pošapzineigs i skaļs bolss – Marija Dzeisla.
Marija Dzeisla – tys ir pseidonims, aiz kuruo nav juomeklej personeiba, bet gon plyustūša identitate, kas puorsamej atkareibā nu viestejuma i pat spiej puorsavītuot laikā. Autors, kurs sovu personeibu grib paturēt nūslāpumā, dzeislinīkā koncentrejās iz asameibu ite i tān, akcentejūt jū taidu, kaida jei veidojās sasaistē ar viesturi, dzymtu, vītu cauri laikim. Marijis Dzeislys dzejā eksistencialisms daboj latgalisku seju, jamā pīredze, viesture, montuojums sasavej ar sadzeivis realejom, kaidys juos ir šudiņ pandemejis apstuokļūs Latvejā, Latgolā, jū boguotynoj ironeja i truopeigs humors. Eipaša tālaineiba – spieja savītuot kosmiskū, suocūt nu zvaigžņu i planetu, beidzūt ar politiskajom nūtikšonom pasaulī i Latvejā, ar nīceigū, pīmāram, babys lupotu deči voi talāna dzimšonu – ir tys, kas dadūd Marijis Dzeislys rūkrokstam pateikamu sovpateibu. Tys ir ari īmeslis, parkū ar Marijis Dzeislys dzeju ir vīgli identificētīs, pat tod, kod naesi nu Latgolys. Marija Dzeisla skaiteituojā īkustynoj kai atmiņu, tai ašņa dzeislu, kas nūvad pi ciļvieciskuos eksistencis izejis sakņu. Tys ir laikmeteigi, unikali i uorkuorteigi napīcīšami itymā laikā, kod politiski motivātu reiceibu rezultatā asam īmīgti izsvērt, kas mes asam, kas ir myusu saime, kas ir myusu naceja.
Marija Dzeisla publicej dzeju škārsteiklā nu 2016. gods, i juos atbaļsteituoju lūks nu tuo laika ir palics īvārojams. Pi vairuoku juos “Facebook” profilā publicātim tekstim nūvārojama interese par vacumu, dzymumu i tml., bet vysys diskusejis vys nūsaslādz ar apziņu, ka ituos detalis nav svareigys, kab izjustu saikni ar tekstu, kas palīk par centralū sasaistis objektu, bet Marija Dzeisla – par bezapzinis bolsu.
Dzejnīks Māris Salējs: “Marija Dzeisla iznierst nu škītamuos nakurīnis. Varbyut nu tuos apvidus, iz kuru trymdā myusu erys 8. godā izsyuteits Ovidejs, kab pīklīgtu turīnis gaisu ar žālobonom elegejom par zviereigū soltumu svešajā molā. Poša byudama heteronims, Dzeisla nu ituo gaisa roda sovu biografeju, i, ka ari līk skaiteituojam dūmuot par realo rindeņu raksteituoju, tod viņ partū, kab mums byutu interesanti minēt, kura smedzinis i spiejis juo izmontoj, kab materializātūs myusu ocu prīškā. (..) Tei ir teira monta, kas juobauda tikpat lieni, cikpat skaiteituojā lānom īrīt sapratne par vuordu jāgu, sakareibom i dūmys gaitu kaida spiej nūtikt itymā volūdā.”
Tulkuotuoja i rakstneica Silvija Brice: “Tei ir dzeja, kas peļnejuse dzejis nūsaukumu, partū dzymuse dziļuokā leiminī nakai kasdīna i nas sev leidza paaudžu bolsi. Latvejai tū vajag.”
Ituo rudiņa interveju ar Mariju Dzeislu portalā lakuga.lv var puorskaiteit ITE.

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Latvejis Nacionalajā bibliotekā apsaverama izstuode “Nepazust starp kontinentiem. Sprūdžu dzimta”
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
19. septembrī trymdys latgalīšam, biblioteku zynuotnīkam, storptautyskūs tīseibu zynuotņu bibliotekaram Ādolfam Sprūdžam (1922–2003) palyktu 100 godu. Juo īvāruojamais jubilejs beja īmeslis nu jauna izzynuot Sprūdžu saimis naatsveramū īguļdejumu i pastuosteit plotuokai sabīdreibai ituos dzymtys stuostu. Gūdynojūt Ā. Sprūdža symtgadi, 20. septembrī 18.00 stuņdēs Latvejis Nacionaluos bibliotekys (LNB) telpā “Retumu pasaule” (5. stuovā) nūtiks kamerizstuodis “Nepazust starp kontinentiem. Sprūdžu dzimta” atkluošona. Izstuode byus apsaverama da 2023. goda 21. janvara. Īīšona bez moksys.
Atkluošonys pasuokumā byus vareiba nūsaklauseit LNB vodūšuo pietnīka Latvejis Universitatis profesora Viestura Zandera sagataveitū prīšklasejumu “Ādolfs Sprūdžs un politiskais piemineklis – krājums “Res Baltica” (1968)”. Storptautyskai zynomā Nīderlandis apguodā izdūtuo gruomota ir storpnūzaru publikaceja, kas puorsnādz Latvejis diplomatam Alfredam Bīlmaņam veļteita izdavuma statusu. Izmontojūt Ā. Sprūdža personalfonda materialus, kas globojās LNB, atkluota kruojuma tapšonys prīškviesture, Ā. Sprūdža sadarbeiba ar tuo autorim, tymā skaitā ar Uldi Ģērmani i Dītrihu Andreju Lēberu, kai ari izdavuma rezonanse trymdys sabīdreibā.
Vitrinu eksponatu stuosts ļaun izsekuot Sprūdžu dzymtai kūpumā i golvonajim bruoļu Sprūdžu darbeibys vierzīnim, eipašu viereibu veļtejūt Ādolfam Sprūdžam, kura īguļdejums zynuotnē, profesionalajā darbeibā, Latvejis etniskuo vaļstiskuma saglobuošonā i naatkareibys atjaunuošonā na reizi viņ nūvārtāts ar augstuokajim vaļsts apbolvuojumim kai Latvejā, tai vītā, kur jis dzeivuoja.
Kamerizstuodē apsaveramys publikacejis, dzymtys saglobuotūs dokumentu kopejis, fotomateriali, kai ari pīminis prīškmati i Juoņa Sprūdža gleznys.
Sprūdži – izcyla i inteligenta nu Rēzeknis nūvoda Sakstagola guojuse latgalīšu dzymta, kurys puorstuovi beidzamūs symts godu viesturis nūtikšonu kontekstā īsasakņuojuši i atstuojuši palīkūšus nūspīdumus na viņ Latvejā, bet ari Amerikā i Kanadā, dorbojūtīs vysaiduos nūzarēs – bibliotekzynuotnē, jurisprudencē, kooperacejā, muokslā.
Paraleli bibliotekara i pedagoga dorbam Ādolfs Sprūdžs ir publiciejs vaira par 100 zynuotnisku dorbu angļu, fraņču i vuocu volūdā, veļtejūt tūs storptautyskūs tīseibu i storpvaļstu sakaru i leigumu vaicuojumim, kai ari Baļtejis vaļstu naatkareibai. Vaira par Ādolfu Sprūdžu var skaiteit Lilijis Limanis rokstā ITE.
Izstuodis satura i tekstu autori ir LNB Nūzaru literaturys centra i Biblioteku atteisteibys centra specialisti: Ilze Gensberga, Zane Krūmiņa, Ludmila Macpane, Irēna Moreino, Lauma Remese, Anda Saldovere, Elita Vīksna, Inga Vovčenko. Dizainu veiduojuse Tatjana Raičiņeca.
Izstuode apsaverama LNB dorba laikā.
24. septembrī Ādolfam Sprūdžam veļteits pasuokums nūtiks ari Fraņča Trasuna muzejā “Kolnasāta”, kurā pīsadaleis LNB puorstuovi, Ādolfa dāls Ugis Sprūdžs i folklorys kūpa “Kolnasāta”.


text:
Ituo goda augustā paīt 30 godu, kai Rēzeknē tyka svineigi atkluots atjaunuotais Latgolys atbreivuošonys pīmineklis, tautā saukts Latgolys Muora. Pīmineklis pyrmū reizi tyka pastateits Ulmaniskuos vaļdeišonys zīdu laikūs, atjaunuots nacistu godūs, bet 1992. godā otkon par jaunu pīdzyma. Maņ pat ruodīs, ka tei Trešuo reize beja poša dabiskuokuo i sirsneiguokuo.
1924. goda 16. decembrī Rēzeknis piļsātys dūmnīki pījēme lāmumu, ka piļsātā ir juoceļ Latgolys atbreivuošonai nu svešu varu veļteits pīmineklis. Itū datumu tod ari var skaiteit par pīminekļa idejis dzimšonys dīnu.
Tai kai jebkura itaida tipa pīminekļu vīna nu funkceju ir ceremoneju i ritualu veikšona jū tīšā tyvumā, tod diskusejis vīnlaiceigi izavērse par divim vaicuojumim: pa pyrmam, kurā vītā pīminekli ceļt i, pa ūtram, kaidam tam byut.
Beja daudz pīduovuojumu i puorsprīdumu i par vītu (pīmāram, iz Rēzeknis piļskolna) i veidūlu (pīmāram, obeliskys), tok Pīminekļa izbyuvis komiseja izsprīde, ka pīminekli byuvēs pi Rēzeknes piļsātys Volda noma i tys byus figurals monuments.
1930. goda 6. junī izjauce i iz cytu vītu puornese piļsātys pošvolda noma prīškā stuovejušū imperatoram Aleksandram II veļteitū kapliču1, a juos vītā pasvētēja īplanavuotuo pīminekļa pamata akmini2.
Beja juopuorvar daudzys peripetejis – nadaudz pasamaineja ceļtnīceibys vīta, vysu laiku pasalelynuoja pīminekļa izbyuvis izmoksys, pasamaineja pīminekļa apleicīnis izveidis koncepceja, tik 1934. goda rudinī tyka izsprīsts, kaids tod pīmineklis izavērs, nūmyra izbyuveišonys komisejis prīšksādātuojs i c.3
1937. godā beja planavuots, ka pīminekļa postamentā byus vysu četru Latgolys apriņča piļsātu gerbūni i Breiveibys ceiņu tāli4, bet gola rezultatā postaments saguoja bez vysa tuo, tik ar uzrokstu „Vienoti Latvijai”5.
Pīminekļa pastateišonys dorbi suocēs 1939. goda 1. julī. Tūs vadeja O. Metums, sovutīs pīminekļa laukuma izbyuvi vadeja inženers A. Zilevics, a apstuodejumu īreikuošonu „Rīgas dārzi” direktors Zeidaks.
Četrkanteigūs pamatus īmuravuoja 3,5 m dziļumā, kotrys pamatu molys garums beja 5,8 m. Pamatūs tyka īmyurātys 8 dzeļža sijis.
Pīminekļa postaments beja nu sorkona granita, kuru atvede nu Suomejis. Postaments beja 5 m augsts. Figurys beja nu bronzys, atlītys ari Suomejā, tūs augstums 6 m.
Postaments 5 m + figurys 6 m = kūpejais pīminekļa augstums 11 m.
Pīminekļa kūpeiguos izmoksys saguoja aptyvai 60 000 Ls.
Vīnā laikā ar pīminekli tyka izbyuvāts drūši viņ ka Rēzeknē pyrmais specialais veloceleņš – gar Atbreivuošonys alejis „malām vēl būs veloceļš, ko izbūvēs pēc ielas braucamo daļu izbūves. Starp veloceļu un ietnēm paredzēts iekārtot apstādījumus”6.
Ūtruo pasauļa kara suokums sasusātivuoja atkluošonys sagataveišonu. 1939. goda 8. septembrī, Jaunovys Marejis Dzimšonys dīnā, pīmineklis (meta autors – Leons Tomašickis, tielnīks Kārlis Jansons) beidzūt tyka svineigi atkluots7.
Atkluošonys šaļtī beja daudz naīrostu zeimu, mistikys, kū cylvāki tod i tān interpretej dažaidi. Ari tys, kaidys i cik oficialys personys īsaroda atkluot pīminekli, raiseja i raisa puordūmys.
Koč ari pīmineklis sastuov nu treju piramidali orientātu figuru – 1) postoluos tārpta, ar plyku kermeņa augšdaļu važu ruovieja, 2) tautumeitys, kura, ceļūs nūkrytuse i lyugšonā nūgrimuse, snādz važu ruoviejam kai pateiceibys duovonu ūzullopu vērtini i 3) centraluos sīvītis figurys, kura pacaltā lobajā rūkā tur zeļteitu krystu – tauta ir vīnskaitliskuojusi itū pīminekli, tai voi nu obejis zamaškejuos figurys skaitūt par postamenta viersejū rūtojumu voi ari par nūzeimis ziņā mozsvoreigom.
Pīmineklis ir vārsts iz dīnvydim (kai vacī latgalīši saceitu – syltumim). Jo pi dabasu ir breiva saule, to tei obligati apspaituos ituo pīminekļa figuru vaigus, ari atspaiteiguo krysta svieteigū pusi. Ruodīs, ka taids ari beja ituo pīminekļa autoru nūdūms.
Nu tuoļuma navar īraudzeit daudzys byutiskys pīminekļa detalis. Jo verās koč voi ar teatra binokleiti, pīmāram, var izpieteit, ar kaidu konkreti saktu8 ir sasprausts Muorys apgierbs, kaids vaiņuceņš jai ir golvā i tt.
Tai eisti navar saprast, voi jei ir pussūlī, voi ari ar kreisū kuoju koč kū daspīduse, koč kū samynuse.
Latgolys Muorys tālā ir īstilizāts ari Madonnys tāls9.
Parosti zam Madonnu kuoju ir čyuska, a te Muorys masivuo kūrpe (Muora nav ni postoluos, ni bosa10) ir viersā važom, kurys ir rīvuoti striči i vizuali leidzeigys čyuskom.
Tautumeita ar rūku tuos važys mīdz pi zemis, Muora myn ar kuoju, bet muskuļuotais karaveirs ar zūbynu vīnu važu (parkū na vysys?) ir puorcierts.
Piec krysta pošā augšā Muorys lobajā rūkā ūtrys nūzeimeiguokais objekts šamā pīmineklī ir zam Muorys kreisuos kuojis. Jo krystu īrauga vysi, to tū, kas zam Muorys kuoju, pamona viņ rešais.
Tāla augšdaļā nu apgierba krūku ir iz prīšku izavierziejuse lobuo kryuts, bet lejisdaļā nu lyndraka (fliseits, partū redzīs, ka jei na kleitā) krūku – kreisuo kuoja. Vysu Muorys apgierbu var īdaleit divuos daļuos – krūkys i leidzons audums, kuri kūpumā akcentej dinamiku.
Asu safotografiejs Latgolys Muoru ar dronu. Raugu īsavērt juos acīs i saprast – iz kurīni ir vārsts juos skatīņs? Iz krystu, kuru jei tur rūkā? Voi cytur – iz Dabasim, iz Prīšku, iz Plošumu?
Mute puspavārta. Kai kū svātu i byutisku čukstūt. Voi ari elpoj car muti, kod nūsaskrīšonuos ci satraukuma deļ cytaiž navar?
Ūtrei Muorys rūka, kura bez krysta, pacalta placu viersumā, ar atvārtu plauksti iz augšu.
Oficialuos monarhu biļdēs jim īrosts obejuos rūkuos ir varys atributi. Ite vīnā rūkā viers vysa pacalts krysts, a ūtra, tukšuo rūka – ir munu puordūmu objekts.
Pīmineklis kužynoj manī dūmys, raisa ari poetisku iztieli.
„Verūs iz viersu,
Iz zaltu
I bronzu.
Iz juos bruņču.
Nui, lyndraki.
Tikai tys
Par garu.
A tai –
Mozi zylumeni,
Redzīs venys
I kaču nadzeni.
Taidys
Latgolys Muorys
Kuojis.”11
1992. goda 13. augustā ūtru reizi atjaunuotais pīmineklis tyka trešū reizi svineigi atkluots.
Beja saulaina, bet viejaina i muokuļaina dīna, ar Osvaldu Kravali stuovējom zuoluojā preteimā Jaunajai vīsneicai. Cylvāku beja daudz. Nu runuotuojim pīmiņu kardinalu Juoni Pujatu i dzejneicu Annu Rancāni, ari tautyskuos doncuotuojis i karaveiru paradu.
Kod 1992. godā Latgolys Muoru otkonatkluoja, daudzi dūmuoja, ka tys ir pīmineklis katuoļticeigai Latgolai. Cyti, kuri tamā pīmineklī par golvonū skaiteja lozungu iz postamenta, tū sauce tikai par Pīminekli „Vienoti Latvijai” i turēja, ka tys ir monuments Latgolys īīšonai kūpeigā vaļstī.
Pat tod, kod pīminekļa realitatē nabeja, jis dzeivuoja dūmuos, attālūs i tekstūs.
Ir gona daudz latgaliski saraksteitu dzejūļu, kuri veļteiti pīminekļam ci kurūs Latgolys Muora ir simbols voi personifikaceja.
Vyscieškuok poezejā teik apraksteits pīminekļa izskots, beletrizātys simboliskuos nūzeimis, vykltys paralelis storp pīminekļa i tautys liktini.
Ēvalda Kluja dzejūlī „Rēzeknei” Latgolys Muora attāluota kai piļsātys – „Latgolys sirds” – obligats, naapīmams atributs12. Ari kai patronese, ar kurys guodeibu i atspaidu kai Rēzekne, tai vysa Latgola var paceļt ražuošonu, atdzymdynuot laukus, samozynuot bezdorbu i tml.
Vilis Dzērvinīks dzejūlī „Pīminekļam Latgolas Mōra” padūmu okupacejis godūs nūpūsteitū pīminekli saleidzyna ar tymūs pat laikūs izneicynuotū Staburagu13. Tamā dzejūlī centralais ir nūgrymušū piļu, dusūšū, napamūdynuotū varūņu motivs14.
Andra Vējāna dzejūlī „Mōras bolss” tei, kura uzrunoj laseituoju, ir Latgolys Muora. Jei nu suoku stuosta par sevi, tod vieršās pi ļaudim:
„Nu jyusu mīlesteibas skaista plaukšu. Un zīdēšu, kur kolnu vēji dzīd,
Un jyusus leidza augt un dzeivōt saukšu”15.
Itys Andra Vējāna dzejūļs nūsaslādz na ar īrostū aicynuojumu vīnuotīs, bet debeškuotīs (precizuok, autors puorfrazej, deļ kam mums tei vīnuoteiba vajadzeiga):
„Mes vysi kūpā ceļsimēs uz augšu!”.
1 Par kapličys puorvītuošonu tyka samoksuota branga kompensaceja.
2 V. Rēzeknes krīvu „časovņas” vītā ceļs Latgolas atbreivōšonas pīminekli // „Jauno Straume", 07.06.1930.
3 Līpenīte A. „Latgales Māras” biogrāfija // „Rēzeknes Vēstis", 11.08.2007.
4 Rēzeknes pilsētas valdes ēkas simts gadi // „Latgales Vēstnesis”, 21.07.1937.
5 Lelā mārā inspirejūtīs nu ituo nūsaukuma, roduos muna metafora-termins Citādi latviskais.
6 Top Latgales atbrīvošanas piemineklis // „Daugavas Vēstnesis”, 19.08.1939.
7 Pīminekļa izbyuvis i vairuokreizejū atkluošonu faktologeja, viesturyskais fons i c. labi paruodeiti dokumentalā kinā „Latgales Māras ceļš” (rež. Voldemārs Ivdris, videorež. Māris Justs, 2009).
8 Vylnuone sasprausta ar opolu deveņu izcālumu saktu. Ar mozeņu saktu sasprausta prīškā apakleite.
9 Interesanti tys, ka piec Leona Tomašicka meta 1934. godā izveiduota Ludzys Madonnys skulptura.
10 Bosa, pīmāram, ir Lūznovys Madonna.
11 Lukaševičs V. Pādi navā svāti – [B.v.]: Cymuss, 2020., 70.lpp.
12 Klujs Ē. Dvēseles seja — Rēzekne: LKC, 2001., 9.lpp.
13 Dzērvinīks V. Sidrabainas asaru lāsītes – Ludza: BEN, 1992., 47. lpp.
14 Itū motivu var drūsi nūsaukt par sevkura tautyskuo romantisma pamatideju.
15 Vējāns A. Rāznas krūze – Rīga: Sprīdītis, 1997., 92. lpp.


text:
Chaula TV pīduovuoj sižetus latgaliski
Jau kaidu laiceņu interneta televizejā Chaula TV var nūsavērt sižetus latgaliski. Raidejumu vadeituoja Zaiga Lāce stuosta: “Ideja par satura radeišonu latgaliski beja jau seņ. Vīns nu myusu principu ir “izīt” uorpus Reigys rūbeža i pastuosteit par aktivitatem regionūs, tymā skaitā ari lauzt stereotipus par Latgolu i izceļt juos sovpateibys, ari latgalīšu volūdu. Latgaliskajam saturam paradzāts izstruoduot eipašu grafiskū nūformiejumu. Tyvuokajā laikā kasdīnys videoklipu rotacejā, zam atseviška nūformiejuma, tiks īkļauta muzyka latgaliski.”
Chaula TV dūd vareibu ari pošim muzikim augšupluodēt sovus video televizejis sātyslopā, kū veiksmeigi ir izmontuojušs taidys latgalīšu grupys kai “Dabasu Durovys”, “Kapļi”, “Gandreiž 10nīkā”, “Metrs” i c. “Kapļi” pabejuši ari Chaula TOP sadaļā.
Chaula TV ir škārsteikla socialuo televizeja, kas izveiduota 2012.godā i kurys mierkis ir maineit prīkšstotus par īrostū televizejis formatu. Deļtuo Chaulā dorbojās jaunīši, kuri, izmontojūt televizejis tehnologejis, roda interaktivu, atraktivu saturu, akcentu līkūt iz augstys kvalitatis attālu.
Pīduovuojam nūsavērt Chaula TV latgaliskūs sižetus:
Saruna ar “Green Novice” vokalistu i gitaristu Alvi Bernānu
Saruna ar jaunīšim nu bīdreibys “Latgola 2030”
Viesti sagataveja: LaKuGa


text:
Piec tauteibys asu pasauļa cylvāks. Saruna ar dzīduotuoju PALÚ
Rokstu sagataveja: Amanda Anusāne, portals lakuga.lv
2021. godā šovs “X Faktors” pīsaceja sovus dalinīkus, kurūs vydā beja dzieržams ari dzīdūšuos zūbuorstis nu Daugovpiļs vuords – Olga Palušina. Naseņ dzīduotuoja svieteja sovu dzimšonys dīnu i izlaide video dzīsmei “Tumša nakte, zaļa zāle”. Aicynojam jū iz sarunu, kab īpasazeitu tyvuok i nūskaidruotu, kai Olgai īt ar muziciešonu piec šova.
Īpazeistynoj ar sevi – kas tu esi, nu kurīnis ej i kū dori!
Es asu PALÚ, cylvāki mani vaira pazeist kai daugovpilīti Olgu Palušinu nu šova “X faktors”. Asu muzike, vysa pyrma, i ari zūbuorste. Niu maņ ir dubultdzeive, saceisim tai, ir gryuši, bet forši, nikod nav garlaiceigai, vysod ir, kū dareit. Principā asu laimeigs cylvāks, jo varu nūsadorbuot ar lītom, kas maņ pateik.
Zūbuorstnīceibu tu lic ūtrā planā. Tai ir bejs vysod, voi koč kod itys pasameja?
Nu suokuma es beju dzīduotuoja, kod īsastuoju augstškolā, dzīduošonu nūlyku plaukteņā, tai saceit aizmiersu, vysmoz maņ tai ruodejuos, nu kod verūs kaidus video nu augstškolys laiku, saprūtu, ka taipat asu dzīduojuse sātā, zūbuorstnīceibys balūs, principā dzīduošona taipat bejuse ar mani. Kod pabeidžu augstškolu, saprotu, ka maņ beidzūt ir laiks nūsadorbuot ari ar muzyku, saprūtams, ka es sevi ari navaru īsadūmuot bez zūbuorstnīceibys, partū ka, dīvamžāļ, muzyka “nabaroj” tik labi kai zūbuorstnīceiba, var saceit, ka vysi muokslinīki upurejās, jī paraleli nūsadorboj ari ar cytu dorbu. Kai profesionaļs es turpynoju daudz vuiceitīs, jo zūbuorstnīceiba ari nastuov iz vītys. Muna idealuo dzeive byutu tikai dzīduošona, partū īškā asu dzīduotuoja, nu saprūtu, ka sovu dzeivi navaru īsadūmuot ari bez zūbuorstnīceibys. Gryuši.
Kai tu īspēj savīnuot muzyku ar zūbuorstnīceibu?
Maņ tikū beja dzimšonys dīna i muni draugi saceja, ka es asu pīruodejums tam, ka dīnnaktī nav 24 stuņdis, ir tik, cik daudz tu pats gribi. Principā, tuos var byut 10 stuņdis, kurys tu vari nūgulēt i atsapyust, tuos var byut 40 stuņdis, i tu vari vysu īspēt.
Kod es suoču apvīnuot zūbuorstnīceibu ar dzīduošonu, suoču pīsadaleit vīnūs kursūs, kur kotru dīnu beja juoroksta pa dzīsmei. Kai es tū dareju? Atguoju nu 10 stuņžu mainis, apsasiežu pi klavīru, raksteju vuordus, tod melodeju. Kaidam cylvākam tys byutu vairuoku stuņžu dorbs, nu maņ tuos beja divejis, jo maņ vīnkuorši nabeja izvēlis, cytaižuok es tūs kursus nanūkuortuotu. Maņ beja lela motivaceja, agruok es raksteju tikai tod, kod beja skumi, nu piec itūs kursu saprotu, ka tei ari ir tehnika – raksteit kotru dīnu. Vysam vysod var atrast spāku i stuņdis, ja viņ tū eistyn nu sirds grib.
Tu vysu laiku nabeji PALÚ. Kai izdūmuoji, kai tev byus itaids skotivis vuords i kū tys viestej?
Es nazynu, voi es kaidreiz atsagrīzšu pi sova vuorda i uzvuorda, kod uzastošu. Zynu, ka daudzi ari mej skotuvis vuordus iz i nu “nickname”. Redzēsim, kai tys byus ar mani. Maņ ir skotivis vuords Oля ПaлyшиHa dzīsmem, kurys saceru krīvu volūda, nu maņ gribējēs radeit ari koč kū jaunu Latvejis publikai, maņ ruodejuos, ka tys byus nalogiski, leidz ar tū beja vajadzeigs koč kaids vuords.
Tys ir gars stuosts, maņ beja gryuši sevi identificēt ar kaidu cytu vuordu, mes vasalus divejus mienešus meklējom, rakstejom iz papeira, vēremēs, kai tys izavērs i golā vyss beja pavysam vīnkuorši, tys ir gobols nu muna uzvuorda. PALÚ reizē ari atspīgeļoj taidu mistisku, sīviškeigu tālu, maņ ruodīs, ka tys ari cīši pīstuov maņ, i maņ ar tū vīgli sadzeivuot.
Iz kaidu auditoreju tu vaira mierkej?
Piec “X faktora” es sajamu tik daudz atbolsta nu Latvejis auditorejis, es nikod tū nabeju gaidejuse, tymā šaļtī es saprotu, ka es grybu radeit koč kū latvīšu volūdā, prīcejūt publiku. Par tū vysi PALÚ dorbi byus tikai latvīšu volūdā. Es sev navaru aizlīgt raksteit ari krīviski, ka maņ koč kas skanēs golvā, tod es, saprūtams, raksteišu. Grybu paraudzeit raksteit ari angliski, nu tai kai maņ pošai pateik sacerēt ari vuordus, tod, pa munam, maņ vaira juolosa, kab sacarātu koč kū šmuku i dziļu angļu volūdā. Maņ dzīsmēs ir svareigi vuordi, nu daudzi vaira klausās muzyku.
Kaidys ir tovys saknis, kas tu esi piec tauteibys?
Es asu pūlīte, muna vacmama i mama ir pūlītis. Pūļu volūdā es zynu tikai lyugšonys, i Pūlejā asu bejuse, viņ bierneibā ceļojūt. Muns tāvs ir nu Krīvejis, nu Sibirejis. Sovulaik jis laimēja beletu i nūbrauce iz Reigu, tī satyka munu mamu.
Mes asam taida internacionala saime, tys paleidz atvērt vysus rūbežus golvā, par volūdu, par tū, kas nūteik pasaulī, i es jiutūs breivi ar obejom pusem. Saīt, ka es piec tauteibys asu pasauļa cylvāks.
Kaidu vierteibu tu pīškir volūdai?
Stuosts nu munys pīredzis ar amerikanim. Vydsškolā es pīstruoduoju nūmetnē, atbrauce 13 amerikani i mums ar jim beja juorunoj, tūlaik tik labi nazynuoju angļu volūdu, beja reizis, kod zeimieju, ruodeju ar žestim. Tod saprotu, ka nav svareigi, kaidā volūda tu runoj, golvonais ir sasaprast. Ir dzierdāti stuosti, kai cylvāki īsamīļoj tulkojūt vīns ūtram zinis tulkuotuojā, tys ir pīruodejums, ka golvonuo ir saikne storp cylvākim i vēlme komunicēt, na mutvuordu volūda kai taida.
Kaidā volūdā tu dūmoj kasdīnā?
Suokumā tikai krīvu volūdā, nu niu cīši bīži dūmoju latvīšu volūdā, kas mani až izbreina, jo školys laikā, saprūtams, vuicejūs ari latvīšu volūdu, tok ar draugim, saimi runuoju viņ krīvu volūdā. Īsastuoju augstškolā i jau pyrmajā nedeļā maņ īdeve skaiteit daudz literaturys latviski, patīseibā tys maņ saguoduoja problemys. Itys beja tys breids, kod es eistyn suoku runuot i vuiceitīs latvyski, saīt tikai 10 godi, nu niu tys ir aizguojis tik tuoli, ka es ari dūmoju latvyski, partū ka muni pacienti runoj latviski, maņ ir daudz latvīšu draugu. Tagad tuos ir divejis volūdys, kuruos dūmoju.
Voi tev ir bejuse saskarsme ar latgalīšu volūdu?
Kod es dzeivuoju Daugovpiļī, maņ cīši patyka grupa “Dabasu durovys”. Saceišu gūdeigi, ka es nikuo nasaprotu nu tuo, kū jī dzīduoja, nu vysod dzīduoju leidza. Tys laikam ir spylgtuokais, kas maņ asociejās ar latgalīšu volūdu. Munys lobuokuos draudzenis patāvs ar mums šod tod runoj latgaliski, reizem es saprūtu. Pa munam, komunikaceja ir forša sevkurā volūdā, jo vīnolga, kai tu runoj, golā taipat sasaprassi, kai jau stuosteju par sovu pīredzi ar amerikanim.
Voi nu teve var gaideit ari dzīsmis latgaliski?
Ka gūdeigi, tod dzīsme “Tumša nakte” beja nagaideita prīšk mane pošys, tei strauji tyka ari populara TikTokā, par tū es ari navaru pasceit, ka latgaliski es nikuo nadzīduošu, dūmoju, ka kaidreiz vajag koč kū paraudzeit. Es radzu, ka cylvākim pateik tautysdzīsmis, tuos vysim latvīšim ir tyvys, i deļkuo i es navarātu īdzīduot kaidu latgalīšu tautysdzīsmi, par pīmāru.
Tu jau lobu laiku dzeivoj Reigā. Cik bīži saīt atbraukt iz Latgolu?
Itūgod Juoņu breivdīnys pavadeju Vyškūs, vasarneicā. Vysod, kod asu Latgolā, ir sajiuta, ka atsagrīžu bierneibā, tei ir taida loba sajiuta, pa munam, nivīnam nu mums nasagribs pazaudēt tū sajiutu, tī mes bejom breivi, laimeigi. Muni bārni vysa dreižuok pīdzims Reigā, nu es gribiešu jim paruodeit, kur es pīdzymu, jo tī ir cīši syltai. Cylvāki ir atvārti i laipni, maņ tī vysod ir, kū dareit.
Maņ Latgolā ir cīši vīgli, piec tūs Juoņu breivdīnu beja gryuši atsagrīzt Reigā, jo ite ir dorbs, ite ir pīaugušūs cylvāku dzeive, a tī ir vacuoki, vacvacuoki, tī ir meilai, tī tevi vysod pabaroj. Muni vacuoki vys puorsacēle iz Reigu, kab byutu vīgļuok ceļuot, nu veira vacuoki i babenis dzeivoj Latgolā. Daugovpilī maņ ari dzeivoj daudz draugu i tys dūd taidū drūšeibys sajiutu, ka, kab kas ari pasaulī nūtyktu, maņ ir kur atsagrīzt.
Kai ir tovi tyvuokī mierki saisteibā ar muzyku?
Maņ planā ir leli dorbi, nu suokumā grybu atrast sovu stylu, jo es niu cīši daudz eksperimenteju i mekleju. Pyrmais varātu byut aļbums, tod koncerts, jo maņ ari gribīs, kab tam byutu profesionala pīeja kai nu tehniskuos pusis, tai sagatavejūt lobu programu, kab pošai byutu prīca. Maņ ir bejs ari tīšsaistis koncerts, nu koncertim kluotīnē ir eistyn cyta atdeve, tī var just i redzēt cylvākus. Piec koncertim maņ šaļtim ir naārtai nu komplimentu, es bīži vīņ nu emoceju navaru aizīt gulēt, jo dūmoju, cik jauki, ka cylvākim patyka. Tīšsaistis formats ari ir lobs ar tū, ka tī var cīši labi sevi paruodeit i virzeit iz prīšku, tū es ari pamozom doru.
Voi tev ir komanda?
Nui, sovulaik muna komanda beja tikai muns veirs, lobuokuo draudzine ar veiru i puiss, kurs fiļmej. Tys beja eipašs moments, nu tagad jī ir palykuši kai atbaļsteituoju lūks, jo asam izauguši leidz lelai komandai, i maņ par tū ir lela prīca, es nasabeistu saukt vuordus i grybu byut par i ar sovejim. Ir cylvāki, kuri atbiļd par tū, kai es izaveru, tys ir stilists Anatolijs Ksenofontovs, make up muokslineicys Jekaterina Mezbuhovska i Diana Ragimova, motu sakuortuojums – “Pret a Porter hair workshop”.
Muni režisori ir Jean Counet i Mitra. Producentu sauc Aleksandrs Solovjovs, nu vysa menedžere ir Alise Lazdāne. Cylvākus, kuri maņ fiļmej video, es naasu izavieliejuse piec Instagram portfolio, mes sasatykom nateišom i navarim atsavadeit. Kod tovā komandā ir draugi, tod tu zyni, ka jī tū nadora naudys deļ, i es varu iz jim pasaļaut, jī vysod vysaiži mani atbaļsteis i ticēs maņ. Jī vysi ir cīši talanteigi, grybu jim saceit lelu paļdis, jo jī nav tī, kuri padora sovu dorbu i īt pagulēt.
Voi dreizumā ir gaidams kaids jauns dorbs?
Kai jau saceju, es vēļ mekleju sovu stylu i taustūs, turpynuošu dzīduot i likt internetā kaverversejis, nu ar jaunū dzīsmi nasasteigšu, jo ar tū grybu paruodeit sevi kai PALÚ.


text:
Suokusīs kinys „Vīna vosora deļ vysu” izjimšona
26. majā, taišni pyrma Vosoryssvātku, Rēzeknis nūvoda Ūzūlainis pogosta Runču sātā veiskmeigai aizasuokuse Edgara Blinova režisātuos kinys „Vīna vosora deļ vysu” vosora – jaunuokuos latgalīšu kinys izjimšona.
Kinys režisors i projekta idejis autors Edgars Blinovs, kas ir ari kinys „Latgolys Laikadečs” (2011) režisors, soka: „Asam veiksmeigi izsuokuši taiseit pyrmūs kinys kadrus. Vyss nūteik piec plana. Dorba grupa i atlaseitī akteri ir disciplināti, punktuali i ar nūpītnu attīksmi pret doromū dorbu. Kinys laukumā scenarejā pīraksteitais puortūpa par vizuali apsaveramū. Prīcej, ka idejis izjimt myusdīnu dramu par Latgolu, pīsapiļda, nu itei vosora myusim byus korsta, eipaša, vīna iz vysu…”
Režisors i juo komanda par golvonūs lūmu spālātuojim kinā izavielejuši gon Latgolā zynomus ļauds, gon davuši īspieju sevi paruodeit ari jaunim talantim. Golvonuos lūmys spēlēs Daila Ekimāne, Diāna Bernāne, Ilmārs Dreļs, Andrejs Rudzinskis, Gunta Sidorova i c.
Kinys taiseituoji ar „Vīna vosora deļ vysu” paleidzeibu gryb dagrīzt viereibys kai ba vīnkuoršom, pošsaprūtamom lītom, kuruos skar kotru Latgolys sātu, kotru Latgolys īdzeivuotuoju.
Eistynojūt itū projektu, teik popularizāta Latgolys kulturvide, tradicejis i latgalīšu volūda vītejā, nacionalā i straptautiskā leiminī, tiek dagrīzta viereiba asūšajai situacejai Latgolā, gon dokumentejūt tū, gon pīduovojūt sovu viertejumu vysā, kas nūteik pošu reizi tipiskā latgalīšu sātā, saimē, situacejuos.
Kinys topšonu atbolsta Rēzeknis piļsātys dūme (Mozūs kulturys projektu konkurss), Rēzeknis piļsātys dūmis Socialuo puorvaļde, „Youth in Action”, Duobelis patmaļnīks.
Kinys taiseituoji – Latgolys entuziastu grupa – aicynoj Latgolys izjiemiejus, pošvaļdeibys i cytus interesentus napalikt vīnaldzeigim i atbaļsteit itū vierīneigū projektu. Kurs gon cyts, ka na mes – kurī asam ite, dzeivojom sovu dzeivi i taisom itū vītu taidu, kaida tei ir, pastuosteit lobuok cytim par myusim?
Vosora var byut prosta vosora – saulaina, bez bādom. Nu var byut ari cytaiža – dažaidu nūtikšonu pīpiļdeita, mutuļojūša, darbeiga i pīmiņā i viesturē palīkūša, taida, kurymā koč kas rūnās.
Informaceju sagatavieja Laura Sondore, kinys „Vīna vosora deļ vysu” i Latgolys entuziastu grupys sabīdriskūs vaicuojumu specialiste


text:
Izstuode “Lobs ar lobu sasatyka” gastej Reigā i planavoj tuoluokus braucīņus
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Pasasokūt bīdreibys “Latgolys etnografiskuo viestnīceiba” vadeituojis Ivetys Seimanovys iniciativai, tautystārpūs apvylktūs leļu kolekceja turpynoj ceļuot pa tyvuokom i tuoluokom zemem. Itūšaļt leidz 21. septembram izstuode apsaverama Eduarda Smiļģa Teatra muzejā Reigā.
Tautystārpūs apvylktūs leļu kolekcejis “Lobs ar lobu sasatyka” ideja roduos Nikodema Rancāna bolvys školuotuojim padūšonys laikā piec tuos šaļts izgleiteibys i zynuotnis ministris Ilgys Šuplinskys īrūsynuojuma, ka byutu labi sataiseit Nikodema Rancāna tāluojuma “Ceļuojums pa Latgolu” (paraksteits ar pseidonimu Kristops Brems – red.) Madaļu varūnis itaidā formatā. “Latgolys kongresam tyka sapucātys 37 Latgolys “delegatis” (lelis tautystārpūs), kas puorstuovēja vysaidys Latgolys vītys, partū ka sevkuram mozam cīmam ir ar kū lapnuotīs,” tai par sovu aizrauteibu ar Latgolys senejū apgierbu soka leļu veiduotuoja Iveta Seimanova. Jei ari papyldynoj, ka byuteibā vyss suokuos ar Reigys ryupneicys “Straume” lelem vuordā Baiba, kurys jei sajēme duovynuojumā. Lelis niu ceļoj pa pasauli, izvītuotys vairuokūs čemodanūs, kur kotram ir sovs stuosts – godalaiki voi latvīšu tradicionalī godskuortu svātki. Pylnu interveju ar Ivetu skaiti ITE.
Nu izstuodis atkluošonys Latgolys kongresā ituo gods aprelī lelis ir izceļuojušys pa daudz i vysaidom vītom. Kai stuosta poša Iveta: “Maņ beja svareigi, kab suokumā lelis tyktu atruodeitys tepat Latgolā.” Nu Rēzeknis lelis brauce iz Preilim, Daugovpili i piečuok iz Kuorsovu, taipoš lelis gastejušys ari Raiņa muzejā “Jasmuiža” Preiļu nūvodā.
Sovpus niu vēļ leidz 21. septembram lelis aizceļuojušys i byus apsaveramys Eduarda Smiļģa Teatra muzejā Reigā. Iveta pastreipoj, ka izstuodis atkluošona Reigā bejuse eistyn sirsneiga i ka reidzinīki eistyn nūviertej latgaliskū kulturu. “Iz izstuodi tyka paaicynuots ari Ukrainys viestnīks Latvejā Oleksandrs Misčenko, kuram pasnēdzem leli Ukrainys tautyskūs motivu tārpā. Tys beja eipašs breids,” stuosta Iveta Seimanova.
Iz E. Smiļģa muzeju atceļuojušys jau 47 lelis. Kai stuosta Iveta, tod šyut vēļ varātu daudz, tok, īspiejams, paliks pi 55 leļu, kab kotram nūvodam byutu pa lelei, tymā skaitā ari Sielejis kulturviesturiskajam nūvodam.
Izstuodis atkluošonā ar kūpīnys “Rīgas danči” paleidzeibu pyrmū reizi itymā godu symtā tyka izīts eipašs daņcs “Skaties tu uz mani”, kuru 1988. godā pīrakstejuse Ivetys veira babeņa Bronislava Seimanova. Taipoš izstuodis atkluošona tyka boguotynuota ar gordim septeņu veidu sīrim nu Preiļu nūvoda Stabuļnīku zemnīku saimisteibys “Bojāri” i pīcu veidu pluotsmaizem, kas captys piec senejūs receptu. Kai stuosta Iveta: “Iz Reigu braucem atruodeit vysu Latgolys kulturu, suokūt nu tautystārpim leidz pat kulinarajam montuojumam i daņčim, itei laikam paliks vysvierīneiguokuo ituo projekta izstuode.”
Niu lelem jau sagataveits eipašs dorba grafiks leidz pat cyta gods vydam. Planā ir dūtīs iz Alsungu Kūrzemī, Briseli, Leitovu, Pūleju i cytom vītom.
Kai viestejom ari īprīšk, itam projektam byus turpynuojums. Sagaidams, ka taps eipašs fotoprojekts, kurā pīsadaleis kai mozuo lele, tai i cylvāks taišni taidā pošā tautystārpā. Vys fotoprojektam byus ari papyldynuojums, tok par tū viesteisim drupeit vieļuok.
Galerejā: izstuode “Lobs ar lobu sasatyka” Reigā, foto Edeite Husare/portals lakuga.lv i izstuodis atkluošona, foto Ilze Strēle


text:
Aicynoj iz Bronislavys Martuževys dzejis dīnu Lubuonā
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Pīktū godu Bronislavys Martuževys dzejis kliets duorzā nūtiks Bronislavys dzejis dīna, informej B. Martuževys fonda RAKSTĪTĀJA vaļdis prīšksādātuoja Anna Egliena. Sastdiņ, 27. augustā, veiru kūpys “Vilki” karaveiru dzīšmu montuojums nu folklorys da ziņģu sasasauks ar Martuževys liktiņgaitu boguotū viestejumu.
Karaveirs nav atrauts nu kasdīnys dzeivis rytuma, partū veiru kūpys “Vilki” repertuarā ir dzīsmis, kuruos aptver cylvāka dzeivi vysā tuos ritiejumā. Tuos ir dzīsmis ari par 20. godu symta latvīšu breiveibys ceineituojim, latvīšu legionarim, nacionalajim partizanim, patriotismu i nacionalū goru. Tys sasasauc ari ar Bronislavys Martuževys dzeivi, dzeju i dzīšmu pyuru. Kūpā ar mežabruolim izdūtuo pagreidis žurnala “Dzimtene” moto beja: “Par Latviju, nacionālu, daiļu un varenu”. “Ai brāļi, līdumnieki trīs /Ar vijolēm un spēlēm, / Tās dziesmas staigā debesīs / Uz melno strazdu mēlēm…”- Bronislavys bruoļs Ciprians beja policejis bataļjonā, tyka filtracejis nūmetnē Belamorkanalā i atsagrīze 1946. goda rudinī; jaunuokais bruoļs Henrihs tyka īsaukts legionā nedeļu pyrma padūmu armejis īīšonys Lubuonā i myra Gruzejā, Kutaisi filtracejis nūmetnē 1946. godā pyrma Juoņu; sābru zāns, leigavaiņs Juoņs Skumbiņš tyka īsaukts legionā 1943. godā i juo liktiņs vēļ itūšaļt nav zynoms. Aizejūt karā, Juoņs Bronislavai pīraksteja viestuli – tamā beja puorraksteiti tautā zynomuos dzīsmis vuordi “Kad šķiroties no tēva mājām…” i nūbeigumā kai atvodys: ”Tik atceries, kad labi klājas, / Ka uzvaru nav viegli gūt”.
Veiru kūpai “Vilki” itūgod 5. novembrī byus 30 godu jubilejs. “Vilkūs” dzīd seši dalinīki: akters, breivmuokslinīks, multiinstrumentalists i vadeituojs Edgars Lipors, zemissorgs Ugis Treide, IT specialists Gundars Kalniņš, školuotuojs Andris Balcers, školuotuojs Atis Krūmiņš, pošvaļdeibys policists Raimonds Kundziņš.
Pasuokumā skanēs ari Bronislavys Martuževys bolsa īroksti – jei izdzīduos div dzīsmis: “Škir, Dīveni, lelus karus” i “Man patyka tys puiseits” (obejom dzīsmem vuordu i muzykys autore ir Bronislava Martuževa), kai ari stuosteis par apstuoklim Taišetys nūmetnē, kur jei 1952. goda 18. novembrī pīraksteja dzejūli “Brīvības piemineklis”. Ilze Kraukle skaiteis Martuževys dzeju i fragmentu nu dīnysgruomotys.
Pasuokums sasasauc ari ar situaceju niu i Krīvejis ībrukumu Ukrainā – īnaidnīks, pret kuru ceinejuos pieckara mežabruoli, Martuževa pagreidē i ukraini niu ir vīns i tys pats. Ari Sibira nūmetnē Bronislava beja kūpā ar ukrainītem, t.sk. ar rītumukrainīti, kurai beja nūsauti četri dāli, četrys meitys, četri znūti, četrys vadaklys i veirs, kuri bejuši mežabruoli – jei vīna palykuse dzeiva, pusnūjukuse i nūmetnē dzīduojuse dzīsmi par Ukrainu.
Apmaklātuoji sastdiņ aicynuoti īsarast agruok (suocūt nu 12 stuņžu), kab varātu nasteidzeigai īpasazeit ar Dzejis klieti, Slāptuvi, Dzejis strūpim i Rokstu akminim (tielnīks Girts Burvis); piec koncerta aicynuojums pasakavēt ilguok, kab sasadzīduotu.
Īīšona pasuokumā bez moksys.


text:
Katrinys I i Pītera I “īsarasšona” Rēzeknē
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
15. junī nu 18.00 stuņžu Rēzeknē, Festivala parkā (Pils ielā 17), Martys baļlis īskaņa ar radūšajom darbneicom, zemnīku tierdzeņu i 18. g. s. suoku tārpu konkursu. 20.00 stuņdēs teatrala koncertprograma “Martas saulgriežu nakts sapnis”, informej Rēzeknis pošvaļdeibys agenturys “Rēzeknes Kultūras un tūrisma centrs” reklamys specialiste Maija Upeniece.
Martys baļle veļteita Latgolys nūvadneicai Martai Skavronskai (1684–1727), kurai liktiņs beja liems byut par cara Pītera I sīvu i Krīvejis imperejis keizarīni Katrinu I (EkaTepиHa I AлekceeBHa MиxaйлoBa). Marta agri palyka buorine, pusaudzis godūs kai vīnkuoršu lauku meitini dzedze jū nūsyuteja kolpuotu i vuiceitūs pi luteraņu muoceituoja Ernsta Glika Olyuksnā, kurs jai palyka kai audžutāvs. Vāluok Martys dzeivis leiklūči vejuos i pi zvīdru kavalerista, i krīvu karavadūņu, cikom kaidā baļlē Martu pamaneja cars Pīters I.
Viesturis faktūs vēļ daudz meklejamuo i atkluojamuo, bet varams, ka iz Olyuksnu Marta braukuse taišni caur Rēzekni. Martys baļle ir ceļuošona laikā, kai reizem tū sevkurs dorom sapynūs – pīdzeivojam seņ bejušys nūtikšonys i īsaveram viesturē. Tyvojūtīs saulgrīžim, varamys mistiskys i puorsteidzūšys situacejis. Martys sapyns atsadzeivuos i Festivala parks Rēzeknē puorsameis par graznu baļlis laukumu, kū ītvers i triumfa vuorti, i pīpiļdeis gvardis juotnīki i zyrgi ar karītem, grazni tārpti ļaužu pulki i meitinis, kas kaisa rūzis.
Pasuokumā varēs īsasaisteit radūšajuos darbneicuos i pīsadaleit konkursūs. Dorbuosīs “Martas veļas mazgātavas darbnīca”, salons “Pelnrušķītes sapnis”, animators – kapteiņs Džeks, zīdu meitinis, dzeivuos skulpturys i “spūki”, varēs veiduot princešu frizurys, apgleznuot sejis, uzjimt momentfoto, izgataveit prinču krūņus, lelis, pīsadaleit paukuošonuos ceiņuos, baudeit soldonumus. Pasuokuma reikuotuoji aicynoj skateituojus īsarast Katrinys laika (18. g. s. suoku) baļlis tārpūs i pīsadaleit senejūs tārpu konkursā, lobuokī tārpu eipašnīki sajims soldonys bolvys.
20.00 stuņdēs pa gūda vuortim īsarass Katrina I (Marta) i Pīters I ar svitu (baroka kompaneja “Petit trianon” nu Sanktpīterburgys), atstuojūt sovus iniciaļus lelformata albumā i puorsteidzūt ar spūdru guņuošonūs baļlis nūslāgumā. Pīters I veicynuoja drūsys jiurys tierdznīceibu, partū Rēzeknis upis krostā pīstuos grazna laiva ar matrūžim i kapteini Džeku.
Koncertbaļlē “Martas saulgriežu nakts sapnis” skateituoji varēs vāruot baroka daņčus i klauseitīs ārejis, kurys izpiļdeis senejuos muzykys baroka ansamblis (Reiga, vadeituoja Danuta Ločmele), baroka daņču grupa (Reiga, vadeituoja Guna Ezermale), viesturiskuos rekonstrukcejis centrs “Dinaburg” (Daugovpiļs, vadeituoja Gunita Vanaga), daņču kūpa “Pērle” (Isnauda, vadeituojs Jānis Sviklāns), videjuos paaudzis daņču kolektivs “Dziga” (Rēzekne, vadeituojs Ilmārs Dreļs) i “Vadži” (Rēzekne, vadeituoja Inga Peļņa), Veremu tautys noma videjuos paaudzis daņču kolektivs “Kūzuls” (Rēzeknis nūvods, vadeituoja Vineta Āboliņa), senioru daņču kolektivs “Zelta atvasara” (Rēzekne, vadeituoja Iveta Rundāne) i Rēzeknis 6. vydsškolys baļlis daņču doncuotuoji. Taipat varēs ari pīsadaleit senejūs daņču meistarklasē, kurā paraugsūļus demonstrēs “Petit trianon” (Sanktpīterburga, vadeituoja Jaroslava Bubnova, kostimu muokslineica Anna Popova). Baļlis izskaņā spēlēs pūyušamūs instrumentu orkestris “Rēzekne” (vadeituojs Sergejs Sergejevs, Jānis Pavlovskis) i instrumentalais ansamblis “L’Chaim” (Rēzekne, vadeituoja Zane Ludborža).
Pucejit kūrpis i ļaunitēs senejūs baroka daņču valdzynuojumam!


text:
Latgolys politiskais barometrs pyrma 14. Saeimys vieliešonu
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
21. septembrī Latgolys kongresa lāmumu izpiļdis padūme (LKLIP) aicynuoja iz presis konferenci, kurā informieja par sadarbeibys memorandu ar politiskajom partejom i parteju apvīneibom, pīduovojūt sadarbeibu Latgolys kongresa rezolucejis lāmumu eistynuošonā. Nu septeņu sadarbeibai uzrunuotūs politiskūs spāku, atsasaukuši i memorandu parakstejuši pīci, informej LKLIP prīšksādātuojs Agris Bitāns.
Latgolys kongresa laikā 29. aprelī žurnalists Juoņs Domburs vadeja diskuseju “Latgolys politiskais barometrs: Latgolys politika pyrms i piec Krīvejis ībrukuma Ukrainā”, kurā tyka aicynuoti pīsadaleit politiskūs parteju lideri nu desmit politiskūs spāku, kuru reitings saskaņā ar SKDS aptauju 2022. goda pyrmajūs treis mienešūs nav bejs zam 2 % (“Jaunuo Vīnuoteiba”, Zaļūs i zemnīku savīneiba, Nacionaluo apvīneiba, “Saskaņa”, “Atteisteibai/Par!”, “Progresivī”, Latvejis Krīvu savīneiba (atsaceja daleibu), “Konservativī”, “Latveja pyrmajā vītā”, Latvejis Regionu apvīneiba).
Diskusejis laikā izskanēja gona daudz prīšklykumu, kas īkļauti Latgolys kongresa rezolucejā, partū redzejuos, ka partejom nabyus problemu aplīcynuot gataveibu juos eistynuot ari LKLIP pīduovuotajā memorandā. Tai memorandu ar LKLIP Latgolys kongresa rezolucejis lāmumu eistynuošonā, pīkrytuši paraksteit: Nacionaluo apvīneiba, “Konservativī”, “Saskaņa”, parteju apvīneibys “Apvīnuotais saraksts” i “Jaunuo Vīnuoteiba”.
Da itai šaļtei ir paraksteiti memorandi ar trejom partejom i divom parteju apvīneibom, kur konkreti prīšklykumi pasaruoda viņ Nacionaluos apvīneibys memorandā, puorejī politiskī spāki konceptuali atbolsta sadarbeibu i kongresā apstyprynuotū rezoluceju. “Apvīnuotais saraksts” pīduovoj sadarbeibu vysim Latvejis regionim svareigu vaicuojumu rysynuošonā: vītejuos kūpīnys īsaiste ekonomiskūs, socialūs krīžu rysynuošonā, leidzsvaruota regionu atteisteiba, atbolsts izgleiteibā, veseleibā, drūšeibā pīrūbeža regionim. “Konservativī” nūruoda, ka atbolsta ideju eistynuošonu, “cik tuoli tī nav pretrunā ar vaļsts/pošvaļdeibu budžetu fiskalū vareibu, cilvākresursu pīejameibu i sabīdreibys atbolstu atsevišķu punktu eistynuošonā”.
Nacionaluo apvīneiba atbolsta vysus četrus Latgolys kongresa konceptualuos darbeibys vierzīņus, uzsverūt, ka primari atbaļsteis vysus tautsaimnīceibys i latgalīšu volūdys lītuojuma prīšklykumus, izjimūt omota vītu nūdrūšynuošonu pyrmsškolā i nūvodā, kas attīceigi saisteititi ar latgalīšu volūdys vuiciešonu voi konsultiešonu. Taipoš Nacionaluo apvīneiba ir gotova atbaļsteit i styprynuot Latgolys administrativū regionu, tymā skaitā, rysynuot Varakļuonu vaicuojumu. Ir skaidrs, ka mynātūs vaicuojumu rysynuošonai ir vajadzeigi papyldu finanšu leidzekli i strategiski aizdavumi jaunajā vaļdeibys deklaracejā.
Krīvejis ībrukums Ukrainā paruoda, ka Latgola ir “korstais buļbs”, partū ka socialuo i etniskuo situaceja ir byutiski atškireiga nu puorejuos Latvejis. Latgolys īdzeivuotuoji sagaida parteju reiceibu, kas paruoda nūtykumu piecteceibu. Byutiski īguļdejumi itamā šaļtī ir vajadzeigi, kab styprynuot informativū telpu, īvīst latgalīšu volūdys apvuiceibu školā, pošvaļdeibā, pīzeistūt volūdys lītuojumu ari vaļsts instutucejuos, īsastuojūt par socialekonomiskū naatkareibu i nūdrūšynojūt īdzeivuotuoju fiziskū drūšeibu Latgolā, Latvejis i ES suokumpunktā.
Īpasazeit ar kotrys partejis pīduovuojumu rezolucejis eistynuošonai var presis konferencis prezentacejā ITE.


text:
X Muzykys i muokslys festivals “Daugavpils ReStArt 2021”
Itymā nedelī Daugovpilī suocās X Muzykys i muokslys festivals “Daugavpils ReStArt 2021”, tuo mierkis ir atkluot muzykys i muokslys daudzveideibu.
Festivala ītvorūs Daugovpilī ar sovom koncertprogramom gasteis taidi muokslinīki kai soliste Margarita Levčuka nu Boltkrīvejis, Inga Bērziņā i Mirage Jazz Orchestra, grupys “Eolika” i “Carnival Youth”, Vjačeslavs Mitrohins ar grupu, pyutieju orkestri “Daugava” i “”Daugavpils Sinfonietta”, “Rīgas saksofonu kvartets”, deju grupa “Stop Time Dance studio” i grupa “Very Cool People”, kai ari “Laimas Muzykanti” i cyti.
Festivala izskaņā 22. oktobrī byus vokaluos muzykys vokors, kas veļteits dirigentis Terezis Brokys pīmiņai. Tymā pīsadalēs gon Preiļu i Augšdaugavys kolektivi, kai ari Daugovpiļs kolektivi.
Vaira informacejis ITE.


text:
Poša dzeive byuteibā ir kai metala lyužņu izguoztuve, kur vierteigys lītis kūpā ai saryusiejušim krāmim. Kai te bez klyudeišanuos izavēlētīs napīcīšamū?...
Caur smīklym i osorom juos dalēsīs ar sovim stuostim, kur nadolami kūpā sakauseita mīlesteiba i suope. Par kūpā reiz dzartū kopejis tasi, kura palykuse paguotnē, par uzduovynuotū i atjemtū, par speiteigū laušonūs pēc pošys seikuokuos bolvys i dzeives ceļa bryucem.
„Metallyužņi” ir Allys Korovkinys pyrmuo luga, Samarys dramaturgu konkursa laureate, tyka leidz Satirys teatra ( Moskova) konkursa finalam, īstudeita Sanktpīterburgā, Samarā, Ufā i tagad dabuojuse jaunu elpu Daugavpiļī, kur pīdzeivuots vīns uz skotuves redzamais nūtykums.


text:
Aizvadeits 13. Upeitis uobeļduorzs
Saulainajā sastdīnē, 20. septembrī, Škilbānu pogosta Upeitis cīmā nūtyka 13. Latgalīšu meilys aiļu i dzīšmu festivals Upeitis Uobeļduorzs. Vacuokais latgalīšu festivals nabeidz puorsteigt! Itūgod Upeitis tautys noma vadeituojs Andris Slišāns beja izdūmuojs puorsteigt apmaklātuojus. Vysupyrma nūtyka uobeļduorza stateišona, a ūtru puorsteigumu varēja izzynuot, kod suocēs treispadsmytais festivals. Pavasarī Slišānu saime sajēme Imanta Zīdūņa fonda “Viegli” īdybynuotū apbolvuojumu “Laiks Ziedonim” nominacejā “Kedas”, bet rudinī Upeitis Uobeļduorzā skanēja Imanta Zīdūņa dzeja latgaliski.
Ideja par uobeļduorza stateišonu roduos Ligitai Spridzānei. Bīži ir tai, ka cylvāki atbrauc iz Upeitis Uobeļduorzu i prosa, kur tod ir tys jiusu uobeļduorzs? Tod beidzūt byus i festivals Upeitis Uobeļduorzs, i uobeļneicu Upeitis Uobeļduorzs. Uobeļneicys stateja muokslinīki, kas itūgod uzastuoja – dzejnīki i muziki, taipat ari atbaļsteituoji i ari apmaklātuoji.
Atkluojūt festivalu, Andris Slišāns saceja, ka skaitlis treispadsmit ir pats laimeiguokais skaitlis pasaulī i jau treis godus festivala dybynuotuojs Ontons Slišāns nūsaver iz itū pasuokumu nu dabasu malenis, cerams, ka prīcojās par tū, ka mes juo tradiceju turpynojam. Imanta Zīdūņa dzeju latgaliski iztulkuoja Ontona Slišāna meita Mārīte Slišāne. Kotram festivala dalinīkam A. Slišāns duovuoja Annelis Slišānes tamburietūs uobeleišus, partū ka itūgod stateitajā uobeļduorzā raža byus sagaidama piec puors godu, nu kab simbols uobeļs par festivalu atguodynoj kotru dīnu!
“Tulkuot Imantu Zīdūni beja bruoļa Andra ideja. Koč kod piec bolvys “Kedas” sajimšonys, jis maņ pīzvaneja i stuosteja, ka jam rodusēs ideja, ka tuo kuo ir sajimta bolva, tod varātu iz Uobeļduorzu Imanta Zīdūņa dzeju puordzejuot latgalīšu volūdā. I es pīkrytu pamieginuot. Andris jau saskaņuoja tū, ka dreikst voi nā – sasazvonūt ar Imanta dālu Rimantu. Muns dorbs beja izavieleit dzejūļus piec sovys izvielis. Skaitūt Imanta Zīdūņa dzejūļu kruojumus, es izavielieju tūs dzejūļus, kas asociativi koč kaidā veidā, vysmoz maņ, sasaistejuos ar tēti – Ontonu Slišānu. Lai cik tys naskanietu sovaiži, nu beja pat tai – skaitu, teksts ir latviski, nu maņ automatiski skaitejuos latgalīšu volūdā. Maņ Zīdūņs vysod tūmār asociejīs ar puosokom, partū bonusā pi dzejūļu, puortulkuoju kruosainuos puosokys. Nazynu, kaids beja rezultats, tū sprīst cytim i kritizēt cytim, nu tys beja muns redzīņs,” īpazeistynuoja Mārīte Slišāne.
Ka vīnu godu nav byuts festivalā, tod ir sajiuta, ka ir palaisti garum naskaitami jaunumi, naskaitamys sasatikšonys, konstatej, ka ir zynuošonu rūbs par latgalīšu grupom, dzīsminīkim i ailinīkim. Festivalā pīdzeivoj otkon sasatikšomys prīcu ar muokslinīkim, īsapazeist ar jaunim muokslinīkim. Latvejis golvyspiļsātā Reigā dzeivoj daudz latgalīšu. Lela prīca, ka latgalīšim ir gribiešona saīt kūpā, muzicēt i saglobuot latgaliskū. Festivalu atkluoja “Ceidari” nu Reigys. Latgolys Studentu centra folklorys kūpa “Ceidari” ir dybynuota 2013. goda majā. Edeite Husare, vīna nu folklorys kūpys vadeituoju, izstuosteja: “Ideja par itaidys kūpys izveidi maņ beja jau pyrma 4 godu. Tod īsapazynu ar tūpūšū etnomuzikologi Martu Vaivodi. Es atbyldu par organizatoriskajim vaicuojumim, bet Marta atbyld par muzykalū repertuaru, izpiļdejumu. Itys ir vīns nu dorbu, kuru asmu padarejuse dzeivē i ar kuru es lepojūs. Kūpā dorbojās latgalīši nu vysaidu vītu, tai nu kotrs kūpys repertuarā īnas sovys dzymtuos vītys dzīsmis.”
Festivala dalinīki itūgod beja nūskaņuoti cīši romantiski. Dzejneica Mārīte Slišāne beja izavieliejuse runuot dzejūļus par mīlesteibu. Zinaīda Logina skaiteja dzeju, kura bija radeita, pasastaigojūt pa mežu, pyrms braukšonys iz festivalu. Leigys Rundānis, Ligijis Purinašys, Zaigys Lācis dzeja beja par mīlesteibu. Pat Raibīs beja saceriejs dzejūli par mīlestību, kurā beja pīmynāts Vileks nūvods. Dagneja Bramane cylvākus ir īdalejuse pīcuos grupuos: pyrmī ir tī, kuri namīl i nagryb mīļuot, ūtrī – mīl, tod, kod īdzer, trešī – grybātu mīļuot, catūrtī – tī, kuri vuicuos mīļuot, i pīktī – tī, kuri mīļoj sevi i vysu pasauli. “Taidu Upeitē vysvaira itūvokor,” tai D. Bramane. Ailineica Māreite Bikovska īdybynuoja jaunu tradiceju, ka ailinīki na tik skaita dzeju, nu ari dzīd, aicynojūt vysus apmaklātuojus, kūpā nūdzīduot dzīsmi “Auga, auga rūžeņa”.
Festivalā pyrmū reizi uzastuoja i beja īspiejams skateituojim īsapazeit ar folklorys kūpu “Gara taka” nu Reigys, popgrupu “Dumpling” nu Bolvu. Pyrmū reizi uzastuoja ari Vileks nūvoda puišu grupa “Unknown Artist”, jaunīšu gaumei atbylstūšys grupys “Šudīn Pīcūs”, “Gondreiž 10nīkā” i “Weird Wednesdays”. Dziesminīku Daiņa Adijāņa i Zemnīka romantiskuos dzīsmis gitarys pavadejumā salauze na vīnys viņ daiļovys sirdi.
Vēļ leluoka prīca beja pīdzeivuot otkonsasatikšonu ar īmeiļuotim muokslinīkim. Postfolklorys grupa “Rikši” festivalā uzastuoja tik trešū reizi. Grupys solists Ēriks Zeps saceja, ka jauneibys dullumā dzīsmi par pavasari var dzīduot ari tod, kad gondreiž ir īsastuojs astronomiskais rudiņs. Sirsneiguo Laura Bicāne piec dzīsmis ar Ontona Slišāna vuordim atkluoja, ka cytugod izīs juos ūtrais soloalbums. Vincents Kūkuojs publiku uzrunuoja ar spieceigu i puorlīcynūšu uzastuošonu, juo gitarspēli pavadeja bundzinīks, Vincenta dāls Rihards. P.S “Sala” nu Saļņovys sevi prezentēja pavyam eisai – P.S. vacuoka godaguojuma cylvākim, kab palīk atmiņā kai padūmu saimisteiba, nu jaunuokim ļaudim kai post scriptum. Grupys dalinīks Jurs Lynužs stuosteja, ka jim cīši pateikūt dzeivuo muzyka. Dzieržūt, ka Upeitē dybynojās grupa, piec sovys uzastuošonys Andrim Slišānam izduovuoja tūpūšajai grupai pyrmū instrumentu – basgitaru. Festivals navar nūtikt ari bez grupys “Bez PVN”. Itūgod “Bez PVN” puorsteidze, ka var uzastuot duetā “Jurs, Cīn. Cekša k-gs un es”. Obeji dueta dalinīki Guntis Rasims i Jurs Vucāns spielēja iz sintezatoru. Suocūt uzastuošonu, jī kautreigai bylda, “ka myusu muziciešona jums napateik, tod siedit, ka pateik, tod stuovit”. Jūki uzrunuoja publiku i jau piec pyrmuos dzīsmis zalā vaira beja stuovātuoju, na sādātuoju.
Festivalā eipašu Upeitis t-krekleņu, uzvarūt konkursūs, beja īspiejams dabuot sovā eipašumā ari pasuokuma apmaklātuojim. Drūsmeiguokī puiši beja gotovi dzīduot, doncuot, pat, ka byutu napīcīšams ar rūku izspīst uobeļu sulu, kai eipašumā dabuotu krekleņu. Andris Slišāns pasuokuma dalinīkus puorsteidze ari trešū reizi – duovojūt vīnam nu dalinīku īrokstu vīnai dzīsmei profesionalā īrokstu studejā Reigā. “Bez PVN” puiši veice atbiļdeigū izlūzi i laimeigais uzvarātuojs beja Vincents Kūkuojs.
Festivala eipašais gosts beja Kārlis Kazāks. Dzīsminīku ar Andri Slišānu īpazeistynuoja Edeite Husare. Kārlis Kazāks itūgod Upeitē asūt jau trešū reizi, nu vēļ nav īsavuicejs runuot latgaliski. Dzīduot dzīsmis latgaliski vys īsavuiceja, izpiļdeja dzīsmis i ar Ontona Slišāna vuordim, i vīnu dzīsmi kūpā ar folklorys kūpu “Ceidari”. “Pasasokūt “Ceidaru” mārgom īpazynu Latgolu. Pyrmū reizi Upeitē gasteju kai Imanta Zīdūņa fonda žurejis puorstuovs, kab īsapazeitu ar Slišānu saimi. Jiusu cylvākūs ir mageja. Ciļvieciska mageja ir forša. Sirdī ir īkrytuse Upeite. Raunūs iz Upeiti, cik varu. Latgolys vide ir breineiga. Nūvālu latgalīšim turpynuot naaprunuot sābrus, turpynuot slavēt sābrus. Pyrmū reizi itū sajutu Baļtinovā. Nūvālu turpynuot dzeivuot taipat kai šudiņ, dzeivi izdzeivojūt,” sajiutys paude K. Kazāks.
Lels paļdis par finansialu atbolstu VKKF, ZS KOTIŅI, ZS LADUŽI, SIA DOLO, SIA ADVORS, Vileks nūvoda dūmei, jureits.lv.
Teksts: Vineta Zeltkalne
Kartenis: Andris Slišāns i Vineta Zeltkalne


text:
Raiņa muzeja “Jasmuiža” duorzā apsaverama foto izstuode
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Nu 5. maja da 31. oktobra Raiņa muzeja “Jasmuiža” breivdobys teritorejā, Preiļu nūvoda Aizkaļnē, apsaverama foto izstuode “Raiņa dzejolis fotogrāfijā”. Jei izveiduota projekta “Rainis un fotogrāfija” aktivitatēs, informej Memorialūs muzeju apvīneibys sabīdryskūs attīceibu specialiste Zane Grudule.
Bīdreiba “Tautas fotostudija “Ezerzeme – F”” 2020. godā aicynuoja fotografus nu vysys Latvejis īsasaisteit fotokonkursā “Raiņa dzejolis fotogrāfijā”. Konkursam tyka atsyuteiti vairuok kai 30 autoru dorbi, nu kurūs 23 tyka nūdrukuoti iz iudiņa iztureigom foto planšetem, pīvīnojūt attīceigys Raiņa dzejūļa ryndys. Projektā pīsadaleja fotografi nu Līpuojis, Ventspiļs, Reigys, Jelgovys, Jiurmolys, Daugovpiļs, Īlyukstis, Naujinis, Viļakys i Ūgris.
Projekta autore Ilze Onzule cer, ka itū fotomaterialu varēs izmontuot ari tuoļuok, organizejūt pasuokumus i īšktelpuos, i uortelpuos, partū ka foto planšetis ir iudiņa iztureigys, vīgli eksponejamys i puorvītuojamys.
2020. godā fotografejis beja apsaveramys Raiņa sātā Berkenelē, i ari itūvosor dažys nu fotografeju apsaveramys Raiņa bierneibys sātā. Tok leluokuo daļa nu fotoizstuodis niu aizceļuojuse iz Raiņa jaunu dīnu zemi – “Jasmuižu”.
Projektu “Rainis un fotogrāfija” finansiali atbaļsteja Latgolys regiona atteisteibys agentura, Vaļsts kulturkapitala fonds i A/S “Latvijas valsts meži”.


text:
Aelita Andrejeva: Varys jāga bezcereibys tymsā
Nautrānu pogosta puorvaļdis izsludynuotuo Pīteram Jurciņam veļteituo literatu konkursā nominacejā “Latgaliskuos vierteibys” bolvu sajēme suokumškolys školuotuoja Aelita Andrejeva. Ar juos dorbu “Varys jāga bezcereibys tymsā” pīduovojam īpasazeit ari portala Lakuga.lv skaiteituojim. Vaira par Pīterdīnu Rogovkā var izzynuot ITE.
Stuosta autore: Aelita Andrejeva
Itys klāvs ir kai leluokuo daļa vysu klāvu iz pasauļa.
Te sovi lykumi i tykumi.
Te sova kasdīna i svātki.
Te rodu i draugu byušona, aizocu aprunuošona i varys izruodeišona, monta padaleišona pa draugam, meikstuokūs i smuordeiguokūs cysu viļkšona kotram iz sovu aizgoldu, vīnaldzeiba i kasdīnys rutina, kas jau puorsavārtuse par pošsaprūtomu lītu.
Labi voi švaki, bet ite IR tys, kuo NAV pi cytu, i NAV tuo, kas IR pi cytu.
Te jau seņ vīna rūka nazyna, kū dora ūtra. Vyss kūpā turīs kai iz smolku zeida dīdzeņu.
*
Šūreit klāvā nu pošys greidys leidz grīstim smuordoj piec svaigi cyluotu vepra māslu. Taida sajiuta, ka nadaudz pat acs grauž…
Nu klāva grīstu spraugu karinej sasmyrdušu cysu i vacu kokoru goli.
Sīnys lampeņa cik naspūdra, myusom apdiersta, ka lobuok vyspuor juos nabyutu bejs.
Iz greidys cik lela māslu kuorta, ka klāvs jau sasaruovs iz pusi mozuoks, kai beja nazkod, kod jū izcēle.
Dažys aizgoldys breivys, viņ pīsvaideitys ar vacim, nikam navajadzeigim hlamim, kurus it kai nav kur likt, bet nasvīss jau uorā…
Nalelais lūdzeņš aizlykts ar aplauzeita dieļa golu, kas pa molom apbuozeits ar palākim vušku vylnys pykučim. Nu juo cikpat kai nav nikaidys jāgys. Vacī gon zyna, ka lūgs te nazkod ir bejs, jaunī dūmoj, ka tai tys i paradzāts. Kam klāvā vajadzeiga gaisma nu lūga? Itai pat lobuok, īškā nivīns naīsavērs, a tim, kas vydā, nav nikaidys vajadzeibys piec gaismys!
Klāva styurī īsprausti garī sīna sokumi. Tīpat sūpluok nūlykts aprepiejs, syudim nūzīsts suomozgu spaņs i slauktive, iz kurys molys kaļtejās nūdzeļtiejs marlis kuostivs.
Durovys izašvīpušs, ka navar dataiseit da gola, pīvylktys ar parupu pliucs kruosys stričeiti, kab viejs naizlauztu.
Te sova kuorteiba.
*
Atsataisa durovys.
VEPRAM taišni šņukurā īsyt svaiga gaisa muokūņs.
“Dūs te šudiņ pagulēt? Puoruok spūžs! Solts! Taisit cīt tuos durovys!” jis nūrukšinej, papurkšinej, kab apleik gaiss palyktu kai bejs i, pasagrīžūt iz ūtra suona, rauga gulēt tuoļuok.
GŪVS, snauduļojūt iz jau labi pamaidzeitom cysom i lieni kustynojūt žūkļus, puspīvārtom acim verās iz klāva durovu pusi, cerūt dreižuok tikt svaiguos ganeibuos.
Nu loktys, kai vysod steidzeigs i nūsaryupiejs par tū, kab vysu dīnys laikā īplanavuotū paspātu, nūlāc RAIBAIS GAILEITS ar sovu saimi.
Jam vysa dīna paīt vīnūs dorbūs i nav valis slaisteitīs apleik! Sīvu bez gola! Juopabaroj, juopadzyrda, kotra juopamaiga, kab dātu gluduokys ūlenis. Taipat juosaver, kab nasasaplāstu sovā storpā! I vēļ ik pa laikam juopīsaver suņs, kam pateik padzonuot juo daiļavenis.
RAIBAIS GAILEITS, klāva durovuos īsastuojs, puorskaita, voi vysys VYSTYS ir īryndā, kotru maigi nūgluostūt ar sovu kruošni sorkaneigū spuorna golu, nūdzīd reitišku dzīsmi, i lepni īstum katukā pi silis, kura pylna svaigu mīžu gryudu.
“Dīna var suoktīs! Dorbu bez gola!” jis dzīd, izraun apsmyrdušu galis lonckoru nu suomozgu spaņa i aizsvīš pa besim tai, ka tys aizlāc da pošai suņa butkai.
VYSTA RAIBULEITE, kluseitem pi seve kladzinejūt reita dzīsmeiti, izvad sovus cuoļus reita pastaigā.
KURKYNU PUORS, pa suonim nasaverūt, iztenterej pogolmā taidā uotrumā, ka putekli viņ pazib gaisā, nūsmuordojūt ar vaca, dustam leidzeiga dezodoranta smuordu.
KURKYNA SĪVA ni breidi naatsastuoj nu sova veira. Jai moza bāda par tū, kas nūteik apleik! Jai bāda viņ par tū, kab kaida vysta voi zūss nanūgruobtu juos veira! Te jau klāvā eista veirīša smokys cikpat kai nav, viņ vacais UOZS OZBORS, VEPRIS i RAIBAIS GAILEITS.Kas tod tī par puišim, saleidzynojūt ar juos ocuraugu? Ni skota, ni… Skols da p…is gols! Juosasmej!
UOZS OZBORS, nadaudz pīklybojūt, apleik nikuo naredzūt, tyvojās duravom. Jis jau kaidu nedeli staigoj bez briļļu, nazkur laikam uļbicaitē pasiejs, navar atrast. Ar vīnu kuoju jis īsper suogla bedrē, izšļakstynojūt dažys smyrduša škeistuma bryzgys iz ZŪSS KUŅDZIS boltuos suknis, i steberej pa taišņū iz uļbicaiti.
Izdzierdūt ZŪSS KUŅDZISklīdzīni par samaituotū sukni, UOZS OZBORS tik nūryuc:
“Maisuos te pa kuojom! Vokorūs tai suop kuoja i rogs, ka navar aizmigt! Vēļ te buožās maņ viersā ar sovom vaimanom! Kod poši paliks vaci…”
ZŪSS KUŅDZE ar sovu drušku PEILI PAKAĻPEITI vēļ kavejās klāvā.
Druškys sporda i knybynoj nadaudz apkoltušū GŪVS grauli, ik pa laikam sasaverūt i izsvīžūt trameigu skatīni kotram, kas pagrīž acs iz jūs pusi. PEILE PAKAĻPEITE nazkū pīklusynuotā bolsā skaita nu sova bloknoteņa, a ZŪSS KUŅDZE, klausūtīs juos lasiejumā, smejās sovā grīzeigi skaneigajā zūss bolsā cik skali, ka nu grīstu ik pa laikam nūkreit pa kaidam cysys golam.
ZŪSS KUŅDZE ite jau kaidu laiku ir klāva vacuokuo.
Nazkod jū ievielēja. Beja pījamamuokais variants nu vysu, kas tymā reizē pīsadalēja vieliešonuos – moza bāda, ka golva tukša, tok jei boltu, gludu spolvu, taida smaideiga… Tik beiguos saguoja, kai soka, acīs eņgels, aiz ocu čorts! Kas ta tū zynuoja…
Par PEILI PAKAĻPEITI eisti nivīns nikuo navar pastuosteit. Skraida nu reita da vokora piec druškys ar bloknoteni rūkā, klonuos juos prīškā leidz pošai zemei, pat runoj cikpat kai juos bolsā.
GŪVS, redzūt, ka ZŪSS KUŅDZE nazkū īšveikstinej PEILEI PAKAĻPEITEI ausī, sirdeigi īsamauroj: “Ejit beidzūt da dorba!”
ZŪSS KUŅDZE ar PEILI PAKAĻPEITI kikinejūt nūsaver iz gūvi: “Otkon tu plotīs? Paklusej! Ej iz ganeibom, kab pīns slauktivē vokorā ītu puori molom!”
VEPRIS kluseitem nūsapyuš: “Buobys!”
*
ZŪSS KUŅDZEI šudiņ nav laika klauseitīs ni VEPRA kvīcīņūs, ni GŪVS mauruošonā. Jei izatrauš iz māslu čupys, kas ir pi klāva aizluopeituo lūdzeņa, i verās, ar kū pyrma jaunūs klāva vacuokuo vieliešonu byutu vērts parunuot tai nūpītnuok, kab rezultats saītu jai pa pruotam.
PEILE PAKAĻPEITE paker sovu bloknoteņu i, tīpat svaigu syudu gubeņu nūlīkūt suņam pi pošys iedīņa bļūdenis, iztuntuļoj iz māslu čupys i nūsatupstās pi ZŪSS KUŅDZIS kuoju.
“Tai!” ZŪSS KUŅDZE īsuok sovā spīdzūšajā bolsā, vīgli šiupojūtīs nu vīnys leikuos kuojis iz ūtru, ar sovu pakoltušū i nadaudz apšļukušū čūkstu beržūtīs ap māslu šupā īsvīstu molkys pagalis golu. “Juosuoc gataveitīs vieliešonom! Eisti vēļ nazynu, kū saceišu, bet reit vysim nu poša agra reita byus juopīsadola klāva sapuļcē!”
PEILE PAKAĻPEITEapmīrynuota muoj ar golvu isvineigā bolsā atkuortoj: “Reit iz myusu duorguos, vīneiguos vadeituojis īvieliešonu iz vēļ vīnu termiņu!”, i pasaklona ZŪSS KUŅDZIS prīškā.
*
Tīpat natuoli KURKA ar sovu KURKYNU plyukoj svaigu zuoleiti.
ZŪSS KUŅDZE jim nu aizmuguris īsarunoj: “Vasali, muni poši lobuokī i gudruokī, muni poši vāžnuokī i skaistuokī klāva dzeivuotuoji!”
KURKYNS turpynoj plēst zuoli, viņ KURKA, nasaprūtūt, parkū ZŪSS KUŅDZEI pieški taids soldons bolss, vaicoj: “Voi kas nūtics?”
“Muoseņ! Tu vysod esi bejuse smolka dāmeite ar taidu veiru pi suonim. Tu mani saprassi. Ka mani īvielēs par klāva golvonū vēļ iz vīnu termiņu, likšu spīgeli pi sovys aizgoldys, lai varu kotru reitu pasaprīcuot par itū slaidū koklu i snīgboltū apakleiti! Vēļ pasyuteišu pasaulē vysmeikstuokū rūcinīku, lai piec vokora mauduošonuos tyvuokajā azarā varātu nūsusynuot sovus gleitūs nadzeņus. Tu jau zyni, ka nalīgšu i tev kaida lobuma! Jem munu vacū dečeiti, jis tok vēļ eistyn lobs, pakluosi veireņam zam suonu, lai soldonuoks mīdzeņš!” Zūss kuņdze čukst ausī KURKAI.
“Nes šur tū deču! Maņ vīna olga! Vaira juodūmoj par tū, kab vacais nikur naaizkleist! Vysys buobys tai viņ trynās apleik i gaida, ka jis paliks pajemams. Nūbolsuosim, viņ nastuovi cik tyvu pi muna veira!” nūsoka KURKA, vysmaiguokū skatīni izmatūt KURKYNAM, kas nu sarunys nav dzierdiejs nivīna vuorda.
PEILE PAKAĻPEITE sovā bloknoteņā izstreipoj KURKYNU SAIMI. Ar jim nabyus problemu. Līta dareita!
*
Pa ūgu duorzu staigoj VYSTA RAIBULEITE ar sovim cuolim. Jei izkaš tuorpeni, pasvīž cuoļu borā, i poša lobsajiutā nūsaverās, kai jī tū saplieš gobolūs.
“Sauleit, mīluleit, VISTEŅ RAIBULEIT, kai ta īt? Voi tovim cuoleišim gona meiksti putruomeni? Voi perekleits izkluots ar smuordeigom ciseņom? Voi zyni, ka dreiži klāva vacuokuo vieliešonys i tev juobolsoj tik par mani?” ZŪSS KUŅDZE, pīsalīkuse pi VISTENIS RAIBULEITIS, izdzīd kai soldonu mada dzīsmeiti.
PEILE PAKAĻPEITE sovā bloknoteņā nazkū mudri rauga pīraksteit.
“Tik par tevi? Es te dūmuoju… Dzierdieju, ka myusu klāvā grybātu par golvonū byut kaids jauns VIERSS nu sābru klāva. Soka, ka jam pruota i spāka bez gola, i smuks nu skota, kotru reitu jis suocūt ar jaunuokūs ziņu laseišonu. Jis uzklausūt, kū soka klāva dzeivuotuoji. Grybātūs, kab i myusu klāvā nūtyktu puormainis, pīmāram, īvylktu radeju voi pīslāgtu škārsteiklu, tod mes zynuotu, kas nūteik sābru klāvūs, īsavuiceitu kū jaunu! Grybātūs klāvā spūdru lūdzeņu i jaunys durovys, kab viejs naktīs napyustu iz munim cuolim…” baileigi, ocu iz augšu napaceļūt, nūsoka VYSTA RAIBULEITE.
ZŪSS KUŅDZE īcārt kuoji zemē, izstīp sovu garū koklu kai pažarnīks šlangu, dziešūt pažaru iz sātys sastuo stuova balkona, i nūklīdz: “Kas tev vyspuor prosa dūmuot??? Voi tev kuo tryukst, tu, napateiceiguo! Jau pīmiersi, ka pyrma trejim godim tev atdevu sovu vacū vītu klāva tuoluokajā golā? Jau napīmini, cik daudzi reižu tev devu izkņuobuot sovu nadaāstū pušdiņu bļūdu?”
“Grybātu jau leluoku skaidreibu i drūšeibu par kotru dīnu… Apsūlieji myusim ar cuoleišim kotru reitu svaigu iudisneņu, a saguoja, ka korstejuos vosorys dīnuos beja juodzer nu VEPRA silis, a zīmā juogaida, kod suoks kust ladtakys,” VYSTA navar nūvaļdēt satraukuma i osoru, runojūt ar ZŪSS KUŅDZI.
“Vysod tev vysa moz! Kū tī tovi cuoli sajādz? Pasaver iz KURKYNIM! Voi jī kod ir kū maņ prasiejuši? Es tovu kladzineišonu vēļ piminiešu! Tova i tovu cuoļu vīta par mutis plateišonu navītā, byus aiz VEPRA mugurys, māslu čupā! Vareisi tī kladzinēt! Maņ i bez teve gona byus bolsuotuoju! Itū es naaizmiersšu!” nūskolda ZŪSS KUŅDZE i, sasytūt sovus spuornus, augši pacaltu golvu, aizsūļoj iz sātys pogolmu.
Pasagrīžūt iz sovys druškys pusi vēļ nūsoka: “PEILEIT PAKAĻPEIT, pīroksti sovā bloknoteņā, ka nu tuos VYSTYS RAIBULIS myusim nav nikaidys jāgys. Tikšu par golvonū, gon pīmineišu kotru juos vuordu! Dūmoju, ka jai laiks aizavuokt nu myusu klāva! Lai najauc te gaisa!”
*
Iz okys vuoka snauž pavysam malns RUŅCS, kurs jau kaidu nedeli dzeivoj pa klāvu i, var saceit, niu ir klāva dzeivuotuojs! Jis te nav vītejais. Atkleida, kod uorā beja styprs viejs i leits. Saiminīks par jū apsažāluoja, īlaida klāvā, īlēja sylta pīna i izkuortuoja vīnu vacū vystu perekli deļ juo guliešonys. Tai jis te i palyka.
ZŪSS KUŅDZE, savācynojūt sovus spuornus, izstīpūt koklu da poša okys viersa, augstpruoteigi īsuoc: “Tu esi atguojiejs! Vysi klāva dzeivuotuoji bolsuos, kab es byutu te golvonuo! Ka nagrybi problemu, bolsoj par mani!”
RUŅCS, atverūt vīnu aci, nūmurroj: “Kai saceisi! Tik ceru, ka piec bolsuošonys byus bals!”
“Byus, nabādoj! Bali maņ vysod ir patykuši!” nūsmaida ZŪSS KUŅDZE i apmīrynuota ar padareitū, īlein juoņūgu kryumā pasnaust. Kaidi dorbi te doromi? Laiks atsapyust, jau tai šudiņ padariejuse vaira, kai cytā reizī padora nedelis laikā. Jei, laimeigi smaidūt, paceļ koklu, kab apsavārtu, ar kū vēļ pyrma vieliešonu byutu juoparunoj, pamuoj ar golvu PEILEI PAKAĻPEITEI i mīgainā bolsā nūtuš: “Atnes maņ svaiga iudiņa laseiti! Taišni voi bez spāka asu palykuse… Nadaudz pasaviļuošu… Pēčuok apstruoduošu RAIBŪ GAILEITI, jam sīvu cik, ka myusim bolsu nu jūs viņ byus gona!”
*
Tīpat natuoli pa uļbiku vogu štokojās vacais UOZS OZBORS.
Tai labi seņ UOZS OZBORS beja teiri glauns uozs. Pi dzelys i sadzīduoja, i sadoncuoja. I laiku pa laikam kaidai dāmai padāravuoja pa bārnam.
Jis vokorūs klāvā reizem tai prota vysus sasmīdynuot, ka vēļ iz pusnakšu VYSTYS navarēja nūsamīrynuot i nūturēt smīkla pi seve.
Niu vacums kluot… Natuoli jau tei pādejuo stuņdeite…
Uļbicaitē pi UOŽA OZBORA daīt VISTEŅA RAIBULEITE ar sovim cuolim.
“OZBOR! Voi tu naredzi, ka ar sovom kuojom esi izspardiejs uļbikus? Ej uorā nu duorza!” VISTEŅA RAIBULEITE vīgli aiz astis pavalk OZBORU.
“Nikuo naredzu, nazkur pagaisynuoju brillis. Ka atrassi, atnes! Īkas tūs uļbikus atpakaļ!” nūsoka OZBORS.
“Klau, OZBOR, vai esi dzierdiejs kū par klāva vacuokuo vieliešonom? Tu jau te seņ dzeivoj, daudzi esi pīredziejs. Kū soki, voi nabyutu laiks puormaiņom? Nav vairs labi ar tū ZŪSS KUŅDZI, vyss put uorā. Ka nasaīt vyspuor palikt bez sova klāva ar taidu saimnīkuošonu! Man nu juos taikai nadaudz pabaiss… Reizi maņ tai īkņuobe, ka pusgoda navarieju pakustynuot golvys…” VISTEŅA RAIBULEITE biedeigi īsuoc.
UOZS OZBORS īvalk pylnys plauškys ar gaisu, nūgrūza golvu i, ik pa laikam nūkrekšinejūt, atbiļd: “Tu dzelu soki…. Vajadzātu, vajadzātu… Tai soka, ka zivs jau vysod pyust nu golvys…
Pīmiņu, ka nazkod jai gona lobs beju, ka darieju, nikod naatsacieju. Izguoja viņ vīna reize, kod saslymu i pasacieju, ka navaru izpiļdēt dorba. Tok jei nu tuo laika grīž iz mane zūbus… Tai ir – devenis reizis dori lobu, tū napamona, vīnu reizi kū napadori, buož acīs i pīmiņ vysu dzeivi…
Kū ta jau tān es… Ko vaira? Nav spāka! Ka jauns beju, vys raudzieju kū mainēt. Tagad jau kai dzeivuoju, tai i daviļkšu da gola! Vyss atbuods… Nagrybu ZŪSS KUŅDZEI lēkt acīs, jei taida atrībeiga…”
VISTEŅA RAIBULEITE, redzūt, ka nu UOŽA nav nikaida tolka, atsvīž ar spuornu i puori vogom ar vysu sovu cuoļu boru aizskrīn pi GŪVS, kas pīsīta tīpat natuoli aiz pierts i itūbreid stuov, verās tuoļumā i ar asti dzonoj nu sova pībrīdušuo tesmiņa uzmuoceigu slepņu puori.
*
VISTEŅA RAIBULEITE uzrunoj GŪVI: “Vasala, meiluo! Voi ir laiks sarunai? Tu tok zyni, ka myusu klāvā napīcīšamys puormainis, a ZŪSS KUŅDZE ar sovu PAKAĻPEITI jau pus dīnys skraida apleik, pīrunojūt klāva dzeivuotuojus bolsuot vieliešonuos tik par jū! Kas jei par vadeituoju? Klāvs izput… Dzeivuotuoju palīk mozuok, zīmā solts, vosorā korsts, nikas nateik dareits, kab vacī pījimtu jaunū…, a jaunūs te nagryb! Laikam beistās, ka ar jaunu aci pamanēs iz vysa plesinis i šarvis kuortu!”
GŪVS, pi seve atsaraugojūt, nūtuš: “Nabyutu ni vainis, ka reizi par reizem klāva vaļdeibys grūžus puorjimtu kaids, kam ir pruots i kam svareigs pats klāvs ar juo dzeivuotuojim, na tikai sovs lobums. ZŪSS KUŅDZEI ir sovs redzīņs par tū, kas i kai klāvā byutu juodora, viņ tam vaira ir sakars ar juos pošys, na vysa klāva lobumu. Jai moza bāda par tū, kū dūmoj i soka sovejī, jei vaira uzatrauc par tū, kū dūmuos i saceus cyti! Dūmoju, ka iz puormaiņu varom nacerēt… Jai soldona mēleite! Gon jau sasūlejuse vysim taidus lobumus, ka leluokuo daļa byus gotovi bolsuot par jū. Moza bāda, ka sūlejumus naizpiļdēs. Taidi mes asam… Pīroduši na pi to viņ…”
“Voi tod mes nikuo navarom izmaineit? Kū dūmoj par sābru VIERSI?” VISTEŅA nasalīk mīrā. “Kai byutu dzeivuot klāvā, kurā kotrs zyna i dora sovu dorbu, nabuožūt daguna cytu dareišonuos, kai byutu dzeivuot klāvā, kur vysim, kas kūnaviņ gryb izmaineit, nanūcierš kuojis voi golvu?”
“Nakuļ veļteigi mēlis!” GŪVS nūsmiknej, meditejūt aiztaisa acs i rauga atsaslēgt nu tuo, kas nūteik apleik.
*
Vēļ jau pogolmā dzierd nazkaidys runys par gaidomū pasuocīni, viņ vysim tys tai jau apnics, ka vīneiguo dūma – kab tik uotruok tys izabeigtu!
*
Vokorā, kod vysi saguojuši klāvā, PEILE PAKAĻPEITE ZŪSS KUŅDZIS vuordā atguodynoj par reita sapuļci, kas teik sasaukta sakarā ar gaidomuom vieliešonom.
ZŪSS KUŅDZE navar nūsaturēt i vēļ īsabuož storpā: “Naaizmierstit, ka vysim juobolsoj par mani! Es te beju i byušu golvonuo! Atguodojit, kai vīnugod beja KOZAI? Par daudz runuoja, buoze dagunu, kur nikas naprosa, gribēja īleist dzeivuot munā aizgoldā! Kur jei tān? Tīpat lai īt vysi, kam kas napateik! Vysod vysu izlemu poša! Tai pījimts!”
PEILE PAKAĻPEITE nu lelys sajiusmys izsvīž sovu bloknoteņu da pošim grīstim i īsaklīdz: “ZŪSS KUŅDZE, tu myusu karalīne!”
Klāvā vairs nadzierd ni skanis. Vysi voi nu aimyguši, tāloj, ka ir aizmyguši, voi klusei i beistās, ka naizīt taipat kai KOZAI…
VYSTYS ar RAIBŪ GAILEITI loktā skaita rūžukrūni.
Viņ VEPRIS, īsatiņs cisuos, pataisa vīnu aci i nūsmiknej:
“Ka reizi par vysom reizem varātu vysi vīns ūtram pasaceit tū, kū dūmoj, lai nav juosaklausa apleik pa pasauli stuostu, kurus izdūmuojuši tī, kam pateik runuot aiz ocu. Ka reizi par vysom reizem varātu kas pīsacelt i pasaceit tū, kū tymā breidī ir juopasoka!
Itai buobai zūbu kai eciešai topu – apēss bez suoļa!
Kū dareisi… Juopasaļaun iz liktini…”
*
Klāvā īīt saiminīks.
Jis padauza ar kuoji pa VEPRA aizgoldu, puorbauda, voi VYSTU lokta nav izakustiejuse nu vītys, izsvīš skatīni vysim klāva dzeivuotuojim, izslādz knapi speidušū lampeņu, ar sokumim aizspīž klāva durovys i nūdūmoj pi seve:
“Tik ka GŪVS ar VYSTU i juos cuolim juopataupa… VEPRI – svātkim, vysi PUTYNI juonūkaun, kolem gaļa nav palykuse pavysam seiksta. Kū ar UOZI? UOZS pats da cytam godam nadaviļks…
Laiks ceļt jaunu klāvu…”
*
Tai jau tys ir…
Viers kotrys buytnis, lai cik jei augši dūmuotu par sevi, vysod ir kaids cyts, kura lāmumi i reiceiba var izvest gaismā voi pazudynuot bezcereibys tymsā.


text:
Latgolys vuords nu Reigys – 24.11.2011.
Jiusu uzmaneibai Bronislava Sprydzāna radejis raidejuma “Latgolys Vuords” jaunuokais laidīņs :
Latgolys Vuords (24.11.2011.) … Itymā reizē par Latgolys pogostu viesturis pieteišonu saruna ar Valentinu Edmundu Klešniku, fragmenti nu diskusejis “Rokstnīceibys i muzykys muzejā”: par latgalīšu volūdu runoj Gunārs Igauņs, Pauls Raudseps, Ivars Logins i par dzeivuošonys jāgu myglainā rudinī saruna ar Antu Rugāti.
Radejis raidejumu “Latgolys Vuords” tīšraidē varit dzierdēt kotru caturtdini ap 20:15 Latvejis Radejis 4. programā.