text:
Vierteiba, nu kurys Preili cālušīs. Saruna 200 godus vacā parkā (+FOTO)
Intervejis autore: Sandra Ūdre, portals lakuga.lv
Preiļu muižys kompleksa i parka vadeituojis Sandys Čingulis-Vinogradovys puorziņā ir Latvejā leluokais piļsātvidis parks, jis piec pādejūs apriekinu aizjam 47 ha. Acim teikamuos ainovu perspektivys nav pošmierkis, sarunā Sanda izceļ vīnuotuos komandys dorbu, atkluoj kulturviesturiskuo montuojuma izpratnis dziļumu i pastreipoj vītejuos sabīdreibys īsaistis nūzeimeibu.
Tuoluma perspektivys
Parks ir angļu ainovu tipa, taida stila parki vyda pusē ir nadaudz caurradzami, ar tuolom perspektivom. Vyss skaistais, apsavieršonys objekti i reļjefa sovpateibys, kai pakolni, lejenis, juoredz par gobolu. Dūmuots, ka ari nu piļs redz parka plašumus. Apleik parkam gon juoveidoj kryumuoju sīna, kab nu uorpusis tik daudz naredz, kas parka vydā.
Vadeituojai Sandai i juos komandai itei ir trešuo vosora, atjaunojūt 200 godus vacū parku, jei stuosta: “Parks beja aizaudzs, partū primarais ir izteiriešona. Koč voi lai radzātu, kur vajadzeiba kū īstateit. Mums cylvāki aizdeve vaicuojumus, parkū mes viņ grīžam uorā i kur tei stateišona palykuse. Bet parkā kotram kūkam juobyun sovā vītā, mums kotrys juoizceļ. Izcārtūt pamežu, zam kūkim atsakluoja vyzbuļu, naaizmierstuleišu audzis. Tai parks pats atsamūst. Paguojušā godā suocem dūmuot na viņ par apzaļumuošonu ar kūkim i kryumim, tok ari parka kai zīdūša parka ainovu vidis atjaunuošonu, kur sova vīta ari pučem.
Asam atjaunuojuši i uzturom div dabiskuos pļovys, pārņ rudiņa tolkys laikā dažuos vītuos statejom krokusus. Padūmā ir apstuodeit ar krokusim, narcisem i vēļ cytom pavasara pučem jaunys vītys, lai tī vuordi “zīdūšais parks” byutu pīpiļdeiti reali.
Parkā pi iudiņu sistemys pyrma 200 godu labi padūmuojs arhitekts Vincents Macoti, prūdi, kanali, nūtecis ir speciali projektāti. Lels dorbs padareits, mums tik juoturpynoj, juoatteista, viesturiskais juosalīk ar myusdīnu lītom, juosamāroj ar myusdīnu apmaklātuoju praseibom. Paturam pruotā, ka apmaklātuojam parkā juogiust emocejis i izjiutys.”
Parkā vajag na viņ sajust dobu, bet ari nūviertēt muoksleigi veiduotys lītys.
Borhu gors i myusdīnu vajadzeibys
Preiļu suokums saisteits ar grāfim Borhim. Tys līk nūviertēt tū, ka jī itymā apvydā īraudzejuši i izcāluši itū skaistumu, nu kura ari mes varim īsadvasmuot. Kai parka uzturātuojim izadūd harmoniski apvīnuot Borhu kulturviesturiskū montuojumu i myusdīnu lītys? Sanda turpynoj: “Atteisteibys koncepceju izstruodojūt, suoču ar viesturis pieteišonu – tū, kas te ir bejs. Mieginuoju koncepcejā īlikt ari tū goru. Mes jau parkā nikuo byutiski namainom, bet par kotru līteņu teik pīdūmuots, pīmāram, jaunuos šyupelis, kū cylvāki jau seņ prasejuši, ir palākā kruosā. Tys ir sasaistē ar kūka tiļteņu. Itei kruosa caur tiļteņu “aizvad” pi tuo viesturiskuo. Vysam jaunajam, kū īlīkam, ceņšamēs uzturēt sasaisti ar viesturiskū. Vītu īsaceja ainovu arhitekte Anna Boroduļina, jei izstruoduoja parka atteisteibys koncepcejis grafiskū daļu. Vysys leluos lītys vysod teik saskaņuotys ar Nacionalū kulturys montuojuma puorvaļdi, kur īceris atbiļsteibu viesturiskajam izvirtej zynūšuoki cylvāki par mums, i Dobys aizsardzeibys puorvaļdi.
Pīmāram, estrade ir topuse padūmu laikā. Ainovu arhitekte Ilze Māra Janelis atzyna, ka jei izveiduota pareizā, itam parkam pīmāruotā vītā. Padūmu laikūs izveiduota ari aleja, kurys viesturiski nabeja, izcalta stacionaruo tualete, kuru niule naizmontojam. Partū aktuals vaicuojums, kū ar jū byus dareit. Vēļ ir drupys nu pyrmuos, Latvejis breivvaļsts laika, estradis pamatim, kū ari padūmu laikā izmontuoja, cikom izcēle jaunū estradi. Labi, ka padūmu laikā parku izmontuoja i uzturēja, sovaižuok juo vyspuor nabyutu.
Caur kotra projekta finanšu īspiejom mieginojam kū atjaunuot. Oduma i Īvys sola viesturiski taida nabeja taida, bet kūpumā stilam atbylst. Asam pīdūmuojuši, lai vosorys laikā cylvāki atīt iz parku vokora pusē. Mums ir izgaismuotys div salenis. Par Oduma i Īvys saleņu dūmojūt, kaids apgaismuojums darātu, saprotam, ka laternys i gaismekli naderēs, piec tuo vīnkuorši nasaprosa. Roduos ideja skaistuos kūka margys izgaismuot ar LED leņtem, kas atsarūn zamaškā margom – pīklusynuota gaismeņa i romantika. Tys vokorūs ir breineigs skots. Ari tai varim sajust harmoneju ar dobu.
Var pasēdēt iz sūlenim, īsaklauseit dobā – cik vyss skali i aktivi naktī čurkst, kurkst, čyvynoj. Ka cylvāks īt pi mīra, nanūzeimej, ka dobā nūteik tys pats.
Ūtrei pussola izgaismuota pavysam cytā stylā – kūkūs lampeņu viertinis. Īvārojam ari tū, lai kūkus nanūmaituot. Tys vyss ar dūmu, lai dažaiduotu apmaklātuojim sajiutys i lai puorsteigtu.”
Siermī kūki
Viesturiski parks vairuok ir lopu kūku, daudzi kūki jau ir aizguojuši sova vacuma deļ. Kab izcaltu itū vierteibu, izveiduota 16 dižkūku styga. Jī sakoncentrāti ap parka leluokū pļovu – lelū lauci. Sanda dižkūkus apsekuot aicynuoja SIA “Labie koki”. Izaruodeja, ka daļai dižkūku drupeit datryukst leidz dižkūka statusam, partū jī var byut vītejuos nūzeimis. Pošvaļdeibys deputati lēme itū statusu īdūt. Pi parka dižkūkim realizātys pat vairuokys idejis, Sanda turpynoj: “Tī kūki mums salykti vīnā dižkūku stygā. Nu 1. leidz 16. kūkam izīmūt, saīs kaidi 2,5 km. Kod roduos ideja par stygu, ceņtemēs jū apvīnuot ar vēļ myusdīneiguoku lītu, kas pateik jaunīšim i natraucej itai kulturviesturiskai videi. Pi kotra dižkūka ir QR kods ar aplikaceju pīcuos volūduos. Īmūt, tu kartē redzi tūs kūkus, par kotru ir informaceja, izpyldoma aktivitate, vaicuojums. Atbiļdi vari dūmuot leidz nuokušajam kūkam, tī byus atbiļde. Juosariekinoj ar stuņdi laika. Asmu guojuse ar saimi, ar grupeņom, tys nasaīt tik dreizai, tok aizraun bārnus. Redzim, kai myusdīneigais i dabiskais vīns ūtram natraucej.
Reiz vātrā tyka izguozta skaista līpa, jei izaruodeja vydā tukša. Roduos ideja par bišu kūzulim. Meklējom bitinīka, dzeive pīspēlēja breineigu Juoni Kokinu. Jis pasajēme i sataiseja mums tūs kūzulus.
Taipat vātrys ir guozušys ūšus i ūzulus, kū dareit ar taidim kūkim? Meistari soka, ka lītys kūksnei taidi nadar. Nūriskējom, sagrīzem kūkus dieļūs, niule stuov pošvaļdeibys škiuneitī i dabiskā veidā kolst. Iz prīšku varēsim pīsaisteit kūka muokslinīkus, nu itūs 200 godus vacūs kūku pīduovuosim radeit pilei mebelis.”
Kas padora par veiksmeigu
Atsazeišu, ka pyrms dažim godim gadejīs dzierdēt vysaidys navolūdys par Preiļu muižys kompleksa i parka nagativū auru, kas it kai vysod nūsluopiejuse ceņtīņus atjaunuot muižys pili i parku. Sandys i juos komandys padareitais na viņ apklusynuojs vysys navolūdys, vēļ vaira – nu juos pozitivuos attīksmis filozofejis ir vārts pasavuiceit, lai lītys lūbtūs. Sanda pastuosta ari par sovu dzeivis ceļu iz Preiļu parku i pareizūs cylvāku komandys izveidi: “Suokums vysam ir moments, ka mani uzrunuoja pošvaļdeiba. Vairuok kai godu veiču ryupeigu izpieti i izstruoduoju redziejumu parka atteisteibai. Es tū nūprezentieju i ceņšūs pīruodeit deputatim, ka vajag izveiduot atsevišku strukturu, kas struodoj viņ iz parku. Ir vajadzeigs duorznīks, ir vajadzeigi dareituoji parkā. Paļdis deputatim, ka jī maņ nūticēja.
Uorzemēs asmu nūdzeivuojuse 8 godus, tī ari asmu apsavāruse leidzeigys vītys. Tuos daudzuos idejis tūlaik leidz Latvejai vēļ nabeja tykušys. Pyrms uorzemem struoduoju sābru pošvaļdeibā – Rībeņūs, tī vadeju projektus, partū sabīdryskais pošvaļdeibys dorbs maņ nav svešs.
Vysu nūsoka ari tys, cik esi gotovs riskēt, cik pījimt apleicejuos personeibys.
Maņ daudzveideiga dzeivis pīredze, leidz tam struoduoju vysaidus dorbus – žurnalistikā, datordizainā. Dizaina lītys i tehniskuo dūmuošona – vysys munys īgiutuos prasmis tān cīši nūdar.
Poša taisu parka informativuos zeimis.
Cīš svareigi informēt, ka nav nimoz labi boruot iudiņa putynus ar maizi.
Mes pyrma div godu sasaskuorem, ka jaunais gulbāns ir klybs, partū ka puorboruots ar maizi i nav atsateistejuši muskuļu saistaudi. Voi taids var kur aizlyduot i vyspuor izdzeivuot? Mes saprotom, ka taids informativais dorbs cīš byutisks i nūzeimeigs. Cylvāki zeimis par putynu boruošonu fotografeja i lyka škārsteiklā, tod pošvaļdeibys nu Pīreigys praseja, kas mums tuos zeimis taisa. Putnu boruošonys problema ir aktuala daudzuos pošvaļdeibuos. Asmu sovys taiseituos zeimis aizsyutejuse pošvaļdeibom i sabīdryskajom organizacejom, kurys praseja. Var saceit, ka dzeive mani sagataveja itam dorbam, kas maņ tān ir dzeivisprīca.”
Komandys salaseišona
Kai saguoja salaseit tik veiksmeigu komandu? Sanda pastreipoj sajiutu nūzeimi: “Izsludynuojom konkursu iz duorznīka vītu. Gona daudz cylvāku dasasaceja, bet sajutu, ka Daiga ir eistuo. Ka īsaklausi sovā sirdī, atīt pareizais rysynuojums.
Kaids Andrejs ir dorbā, zynuoju jau īprīšk. Kod uzrunuoju, Andrejs pat atsaceja. Bet tod vyss pasagrīze tai, ka jis pīkryta. Dmitriju dzeive pīspēlēja, jis atsagrīze nu uorzemu. Mes asam jaunu cylvāku komanda, tok na tik jaunu – asam dareituoji ar pīredzi i prasmem. Tai mes vīgli i organiski asam izaveiduojuši.
Tū fiziskū dorbu dora komanda. Ka vajadzeigs, es pīsaslādzu ari. Asam kūpā i molku grīzuši, i vaduši. Komandā ir div puiši, kas fiziskūs dorbus dora. Ir lītys, kur kotram padaleiti pīnuokumi, bet ari jim rūnās idejis. Ideja par sīna zuordim pi zyrgu staļļa ir myusu duorzneicys ideja. Andrejs dvēselē ir muokslinīks, muok izpļaut pļovys figuru formā, atstuot pareizuos zīdūšuos salenis. Īdzymts mokslinīka redziejums.
Parku ceņšamēs kūpt tai, lai tys byutu produktivi i saimnīcyski. Naslaukom celeņus ar slūtom, iIzmontojam lopu pyutiejus, tuos lapenis īsapyuš tuoļuok pļaveņā. Ar lopu smalcynuotuoju dreiž palīk par kompostu. Tū līkam zam kūkim i kryumim. Nu vīna projekta ir nīdru pļuoviejs, dyuņu syuknis. Dyunis izsyucam tik rudiņ, salīkam pi krosta, varbyut vizuali izaver na puoruok labi, bet pavasar tys dūd taidu boguotynuojumu augsnei.”
Vītejuos sabīdreibys īsaiste
Sanda vysod mieginoj vajadzeiguos lītys i meistarus atrast tyvumā, partū ka vītejī lobuok izjiut sovu vidi i īlīk vairuok mīlesteibys. Jei doluos pīredzē: “Kur leluokūs dorbūs poši nateikam golā, es uzrunoju vītejūs zemnīkus. Breineigi i atsauceigi cylvāki! Finansiali tys mums ir izdeveiguok. Lobīkuortuošonys firmys ir lobīkuortuošonys firmys, a vītejais zemnīks paprosa minimalū, var redzēt, ka jam prīca, ka ir paleidziejs, pīsadalejs.
Pili suoce atjaunuot jau pyrma manis. Prīca, ka pyrmajuos obejuos ceļtnīceibys konkursa kuortuos uzvarēja vītejais. Mes vysi vuicamēs, mums ir klaidys, tam vītejam ari, bet jis tū viesturi izzynuoj, jis īt dziļumā. Tei ir pīvīnuotuo vierteiba, kas īt kluot.
Maņ redzīs, ka poša leluokuo vierteiba ir myusu cylvāki, kas var izdareit na švakuok par cytim. Tikai ir juopakužynoj myusu cylvāka potencials, jis ir juoīdvasmoj.
Tod sovejais pasaceis, ka jam tei ir sirdslīta i jam ir lapnums, ka jis izdareja, na tik daudz finansis vysu nūsaceis.”
Mozuos i sirsneiguos lītenis parkā atīt pošys nu seve. Pārņ fotografs Igors Pličs naredzēja vaira pīlītuojuma sirdsveida arkai, parkā jai atsaroda vīta pi Mīlesteibys kaļneņa. Cytu arku neogotikys stilā zeimiejuse Oksana Vronska, a izkaļs juos veirs Edgars Vronskis. Parka rūzis pi arkys – ari pavysam vītejuos. Īsaisteitūs cylvāku sarokstu ar dorbim i lītom var turpynuot. Dorbam parkā lobu pruotu pīsasoka vosorā nūdarbynuotī jaunīši.
A konkurenti?
Sanda smaida: “Reizem maņ prosa par konkurentim – cytom muižom, maņ dūmuošona sovaiduoka. Es tū saleidzynoju ar pļovu, kur sevkura puče sovaižuok zīd. Jei tok natraucej ūtrai zīdēt. Mums ir breineiga komunikaceja ar Lūznovu, Kruoslovu, Daugavpili, sasadorbojom ar Guļbini, Stāmerīnu.
Mes vīns ūtram paleidzam zīdēt. Konkurence taidūs objektūs ir navajadzeiga.
Asam aktivi piļu i muižu asociacejā, pārņ maņ pīduovuoja byut vaļdē, es pīkrytu, tai mes dabojam informaceju. Palīkam viņ draudzeiguoki, pilis i muižys nauztver sevi kai konkurentus. Svareigi vysus uztvert kai kulturviesturiskuos informacejis nesiejus. Uzjiemiejdarbeibā gon byutu sovaižuok.”
Piecteceiba
“Kas tod tū pili cēle i veiduoja parku?” vaicoj Sanda. “Na jau pats Borhs. Jis izreikuoja tik uorzemu arhitektu, kurs īraudzeja itū vizeju, i dorbu vadeituojus. Vysu puorejū dareja myusu pošu cylvāki, sevkura Preiļu apleicīnis īdzeivuotuoja seņči te varātu byut struoduojuši. Mes poši caur sovu dzymtu asni asam te pīsadalejuši. Maņ pošai ir taids stuosts.
Izaruoda vacvactāvs sovulaik parkā kolpuojs pi duorznīka. Tūlaik parkā bejuse stykla syltumneica, vysu godu jamā audzāti garšaugi, zīmā jū vajadzēja kurynuot. Jis pats beja nu Placinsku pusis, jis iz parku devēs kotru vokoru i kurynuoja syltumneicu. Ceplis atsaroda dziļuok dūbē, gara caurule syltū gaisu īvadeja syltumneicā. Vīnu vokoru jis, timseņā īkurs, verās, ka pi dūbis jū div acs gaida. Saprats, ka vylks.. Tūlaik vylku bejs daudz. Ar dagūšom pagalem atsagaiņuojs. Saprats, ka cytu reizi juojam kaids īrūcs leidza. A itū stuostu nu taņtis izzynuoju, kod es jau te struoduoju. Smejūs, muns asnis mani ir atveds atpakaļ, kur jau muns seņcs ir dorbuojīs, es koč kū turpynoju.”
Juos majestate – Preiļu muižys piļs
Preiļu parka jūks ir taids, ka daudzi turisti, īraudzeidami īkonservātūs Borhu muižys zyrgu staļļa ākys myurus, dūmoj, ka daguojuši pi Preiļu majestatiskuokuos ceļtnis. Borhs turiejs daudz teirškirnis zyrgu, jūs staļļs izaver piec piļs. A eistū pili caur aizaugušū parka daļu naredz. Kod piļs byus gotova apmaklātuojim, kūki, kas aizsadz pili, tyks izratynuoti.
Vacuokuo muižys kompleksa ceļtne ir boltī vuorti, kas atsatīc iz klasicisma laiku. Par pyrmajom divejom muižys ākom eisti ziņu nav. Nu trešuos muižys ākys drupys i pogrobi palykuši. Jei beja kūka, muzejā fotografeja ir, kur jei drupeit radzama. Ari catūrtuo āka jau beja grausts, par tū atguodynoj fotografejis iz nūžuguojuma, tok piļs neogotikys stilā ir atjaunuota, dreizumā suoksīs elektreibys pīvade piļs pyrmajam i ūtrajam stuovam. Vaira par miļjonu īlykts, bet pasaverūt iz grausta foto, ir saprūtams, kur tei nauda palykuse. Sanda pastreipoj, ka na jau steiga te vajadzeiga. Kaļča apmatumam ir juonūsastuov puors godi, lai izmīdz nu seve mytrumu. Kruosuošona nūtiks beiguos, tod kruosuojums ilguok turēsīs, byus kvalitativuoks. Seņču gudreiba soka, ka te nav juosasteidz. Tok ir lītys, kur juoreagej dreiž.
Golvonais – izjust, kod kū dareit ir pareizi.
Sanda dūmoj, ka seņči piļs ceļtnīceibā īlykuši lelu gudreibu, jei ir tik stabila i spieceiga, ka nav sabrukuse, godim nūstuovādama bez jumta i cik nūkrišņu puorlaizdama. Āku suoce ceļt 1806. godā, cēle da 1860. godu. Partū jamā apvīnuoti treis stili – klasicisms, neogotika i romantisms. Suokumā bejuse taisnstyura konstrukceja, tod jai pībyuvēja tūrneiti. Latvejis laikā ākā izmytynuoja lauksaimnīceibys školu i vysaidys īstuodis. Kara laikā te atsaroda lazarete. Padūmu godūs te īkuortuoja šyušonys cehu, sporta školu, vysaidys īstuodis, pat dzeivuojamuos ustabenis. Tok 1978. godā āka izdaga. Daleji padūmu laikā jau suoce rekonstrukceju, ūtrajā stuovā salyka puorsaguma greidys, daleji izlyka šifera jumtu, kurs ilgi naturēja, a vacais apmatums nanūkryta. Koč iz jumta saauga bierzeni…
Niule varim drūsai turēt nūceju, ka piec puors godim varēsim piļs pyrmajā stuovā pagasteit kafejneicā voi restoranā, ūtramā – apsavērt muzeja ekspoziceju, a trešajā – baudeit muokslu.
Sanda nūsoka:
“Nadūmoju, ka Preilim byutu tys lobuokais, ka vys vēļ te stuovātu grausts. Itei ir vierteiba, nu kurys Preili cālušīs. Ap Borhu veiduotū muižu ari izauga piļsāta.”
Sanda pasateic Borhu dvēseleitem, jei jiut, ka jī ir davuši viesturiskuos vītys atjaunuotuojim sovu svieteibu. Vyss veidojās i doruos, koč nūstruoduotys viņ div pylnys sezonys!


c: text/html

text:
Pyrmuos latgalīšu originallugys autorei – 130
Roksta autore: Sandra Ūdre, portals lakuga.lv
Konstance Daugule dzymuse 1891. gods 14. septembrī piec vacuo stila, piec jaunuo – saīt 26. septembris. Par juos nūzeimeiguokū davumu pīzeist lugu “Guņsgrāks”, kas pyrmūreiz nūdrukuota kalendarā “Daugawa” 1912. godam. Lugys aktualitati i novatorismu, kas nūlosoms tālu simbolismā i kulturys zeimēs, Konstancis laikabīdri napamaneja, par attīceibom saimē tūlaik vēļ publiski runuot nagribēja – problemu “eilyni” leistu kai nu maisa, drāmu var pīzeit par autoris reflekseju par 20. g. s. suoku sīvīšu emancipacejis kusteibys idejom i na jau vysam jei pīkryta. Deļ ituo vysa “Guņsgrāks” pīzeistama par īvāruojamu sasnāgumu 20. g. s. latgalīšu dramaturgejā.
Preciziejums par autoris dzimšonys datumu
“Guņsgrāka” autoris biografeja daīmama daudzūs literatim veļteitūs izdavumūs i škārsteikla resursūs, partū naatsakuortuošu. Viņ juoprecizej, ka vairumā olūtu nūruodeits naprecizs Konstancis dzimšonys datums – 11. septembris, tok, apsaverūt dzimšonys metriku īrokstu, atsakluoj, ka pareizais datums ir 14. septembris. Jis atrūnams īraksteits i ar cyparim, i ar vuordim.
Kod pīdzyma Konstance, saimis uzvuords tūlaik vēļ beja Rauduli, dzymta puormeja uzvuordu par Daugulim, kab jūs nasmītu par lelim rauduotuojim. Patīseibā vuords “rauduļs” etimologiski saistoms ar “ruds”, “rauds” ‘sorkons’, lītuvīšu “rauduonas” ‘sorkons’.
Konstancis vuordu parosti pīmiņ kūpā ar juos dzeivisbīdru Franci Kempu. Zeimeigi, ka jūs kuozu dīna ari itymā datumā – 1911. gods 14. septembrī Rundānu bazneicā jūs salauluoja Konstancis dzedze Felikss Laizāns, pazeistams sabīdrysks darbinīks i folklorys laseituojs, tok ari Franča kreditors. Tok tys byutu cyts stuosts.
Lugu duelī ar Franci Trasunu i Naaizmērstuli
Pyrma “Guņsgrāka” ar pseidonimu Rauduļa meita Konstance 15 godu vacumā publicēja stuostu “Komturs Rodrigs” (“Gaisma”, 1906, 27. apr.), kū literaturzynuotneica Ilona Salceviča pīzeist par pyrmū viesturiskū stuostu latgalīšu literaturā. Redzīs, Konstancei beja vysys īspiejis tapt par latgalīšu literaturys pyrmū lēdeju, vajadzēja viņ raksteit tuoļuok, sleipēt stilu, vuiceitīs nu lobuokūs paraugu… Piec ituo jei nikuo tik nūzeimeiga vaira nasaraksteja voi ari, varams, saraksteitais nav nikur publiskuots, “Latgolas Bolsā” (1977, nr. 973) ir pīmynātys juos saraksteituos dzejis burtneicys. Varbyut naraksteja partū, ka luga “Guņsgrāks” ir sajāmuse napamatuoti osu kritiku, atškireibā nu cytu latgalīšu dramaturgiskūs tekstu.
Lugā “Guņsgrāks” paruodeita tam laikam parosta situaceja: muote mīdz meitai navālamu precinīku, tuos īmeiļuotais nūdadzynoj juo tureigū sātu, par kū gotovs dūtīs Sibira katorgā, tok lugu var skaiteit par izadavušu – truopeigi dialogi, na viņ psihologiskā, a simboliskā i arhetipiskā leiminī nūlosomi tāli. Dzīdi voi raudi par itū lugu, navajadzēja Konstancis laikabīdrim psihologiskūs attīceibu analizis.
Tautys lobkluojeibys ministrs Vladislavs Rubuļs prīšklasejumā Latgolys rakstnīku vokorā Reigā (voi farmaceits byutu lobuokais literaturzynuotnīks voi kritiks?) itū lugu, nikai ar faktim napamatuodams, nūsauce par lokaliziejumu nu krīvu volūdys, izaruoda, pyrmajai latgalīšu originallugai vīnkuorši juobyunūte Franča Trasuna “Nūgrymušajai pilei” (“Latvijas Kareivis”, 1935, nr. 37), kura puorstuov maskulinuos vierteibys – vaļsts, varūņs, uzvara karā.
Obejuos – Meikula Apeļa i Mikeļa Bukša – latgalīšu literaturys viesturēs luga pīzeita par originalu dorbu, puorstuosteits lugys saturs i atzineigi raksturuota autoris prasme aktualizēt jau tūlaik par gaistūšim pīzeitūs latgalīšu arhaismus, etnografiski precizi apraksteit lītys i īražys. Juodasoka, ka K. Daugule muok izstuosteit ari īškejuos izjiutys, lugai ir “Īvadejuma vuordi” vasala tāluojuma apjūmā, viestejuma 1. personys forma i autoris biografiskūs faktu sakriteiba ar liriskuos varūnis situaceju līk dūmuot, ka ar jū identificejās autore. Jei atkluoj kvalitativu izaugsmi – “nu mozas meitines es pōrsavēršu par pīaugušu, apzineigu cylvāku”.
Tok runuot viņ par volūdu i etnografeju “Guņgrākā” nūzeimoj narunuot par byutyskū.
Tūlaik nikaidys autortīseibys rakstnīceibā naīvāruoja, lugys i stuostus tulkuoja, lokalizēja nu pūļu i krīvu volūdys, nanūruodūt autorus, voi vīnkuorši puorstuosteja, puortaiseja par sovim. Vyss tyka atļauts. Laikā, kod par plagiatismu nivīnu nakritizēja, V. Rubuļa osī puormatumi Konstancis lugai izaver piec sovaida gadejuma. Voi tei byutu sīvīšu rakstnīceibys atteisteibys maskulinajom apryndom navālamā vierzīnī bremziešona vaļstiskā leiminī, ka jau tū dareja ministrs, i na jau kulturys ministrs? Ka puormest plagiatismu, tod daudz īspieju “pīsakaseit” beja ari Naaizmērstulis lugom, tok jai beja cyts statuss – jei puorstuovēja latgalīšu rakstneicys sareikuojumūs, oficiali apsamaineja pateiceibys viestulem ar Ulmani (“Katōļu Dzeive”, 1935, nr. 10), juos kūpuotus rokstus (!) gataveja ar Kulturys fonda atbolstu, vaļdeiba jai pat izcēle atpyutys muojeņu Aglyunā (“Izglītības Ministrijas Mēnešraksts”, 1935, nr. 7–8). Dūmojams, Konstanci tai angažēt vaļdeiba i vadūņs navarātu, jei naraksteitu tū, kas jim vajadzeigs.
Inspiracejis olūts – Ichoka Leibuša Pereca vīncielīņs “Dag”
Varbyut vys tik luga nav originals? Izaverūt tūlaik saraksteituos i niule daīmamuos krīvu lugys, juosacynoj, ka nikuo leidzeiga atrast nav izadevs. Varbyut juomeklej ideju vierzīnī? Nu 1902. gods Konstance Picerī vuicuos Sv. Katris gimnazejā.
Sanktpīterburga latgalīšim vysupyrma beja jūs nacionaluos atmūdys šyupeļs, a Krīvejis golvyspiļsāta 20. g. s. suokuos beja vysys imperejis sīvīšu emancipacejis kusteibys centrs. 1905. gods namīri Krīvejā īdvasmuoja ari sīvītis, plašumā vērtēs emancipacejis kusteiba. Sīvītis agruokuos praseibys piec augstuokuos izgleiteibys daīmameibys i profesionala dorba vareibom papyldynuoja ar pylsūņu i politiskajom tīseibom, 1905. godā Sanktpīterburgā dybynuoja “Sīvīšu leidztīseibys savīneibu”, reikuoja pyrmū Krīvejis viesturē mīteņu par sīvīšu politiskajom tīseibom. Konstance navarēja nadzierdēt par itom sova laika idejom i nūtikšonom.
Meklejūt itymā vierzīnī, dūmojams, ka latgalīšu pyrmuos originallugys autorei nabeja svešs Krīvejis ebreju rakstnīka Ichoka Leibuša Pereca vīncielīņs “Dag” («ГopиT»). Obejom drāmom leidzeigi nūsaukumi i sižeti, tok nikas tekstūs naatbylst “vīns pret vīns”.
Pereca lugu navar pīzeit par originalu, viņ par nūzeimeigu inspiracejis olūtu. Varams, ka Konstance juo lugu nūsavēre kai izruodi, tod radeja sovu. “Guņsgrāka” Ane i “Dag” Hanna Reiza ir kai pīauguši bārni, Ane tāluota pyrma izdūšonys pi veira, a Hanna – piec, obejis nav nūsaceituojis par sovu liktini, grib attīceibys ar mīļuotū cylvāku, bet naspiej izaškiert par aktivuoku reiceibu.
Par Hannys dzeivis svareiguokajom “šaļteņom” pyrma preceibom ar Šmarjē “izlosoms” K. Daugulis drāmā, sovutīs, kaids varātu byut Anis liktiņs “izzynojams” I. L. Pereca dorbā. Preceibys ar nameilamu cylvāku nikuo naatrysynoj i napasliep nu personiskys atbiļdeibys. Obejis varūnis leidzeigi sagaida katastrofals finals. I Anis, i Hannys vysys dramatiskuos situacejis īspiejis ir izsmaltys i īškejuo pasauļa būjāeja ir lykumsakareiga. “Guņsgrākā” Anis meiļuotais nūdadzynoj juos leigavaiņa sātu, jam byus juosadūd iz Sibiri katorgā. Dramā “Dag”, cik nūprūams, guni pīlics Hannys veirs. Lugys “Guņsgrāks” viestejums nūlosoms vairuokūs leimiņūs.
Treis paaudžu sīvīšu tāli
Vysi treis lugys “Guņsgrāks” sīvīšu tāli Īva, Katrei Anenav viņ populari katuoļu tradicejā baļsteiti latgalīšu sīvīšu personvuordi, jī ir zeimis, kuramuos skaiteituojam juoatpazeist kulturviesturiskys i literarys aluzejis, juoīrauga ar kotru sīvīšu tālu simbolizātuo sievīšu sabīdreibys daļa.
Vacuokuos paaudzis puorstuoveiĪvai ciļviecis pyrmuos sīvītis vuords padora jū drāmys sīvīšu trejūtnē par Katris realizātuos preceibu politikys tradicejis aizsuocieju, juos sīviškeiba jau puorsavārtuse vyspuorciļvieceigā gudreibā, ciļvieciskuo brīduma taidā pakuopē, kod individs pasauli tvar na pretstotūs, a vīneibā. Īva spiej prīcuotīs par Dīva svieteitū teirumu, kū cyti napamona, tok kai muotei jai nav nikaidu attīceibu ar dālu, alkoholiki i zamtupeļnīku, jei naspiej paleidzēt Anei, koč aizstuovūt vuordūs. Lugys īvoda tāluojumā autore jū pīsoka kai idealu. Aizīmūšuos paaudzis veceite Īva reizē īmīsoj sīviškuos harmonejis, pīdūšonys, labesteibys i meiļuma idealu, kaids 20. g. s. vaira nav vajadzeigs. Tāla atslāga vuords ir miers, pīmāram, vuordi “Dorit mīru! Byus mīrs ─ byus Dīvs jyusu sātā” skaņ kaisylts padūms. Ar jim jei mīrynoj, svietej, sveicynoj, atleidzynoj, pavuica. Suopeiguokī vuordi nūklusāti, sīvītis liktiņs nūjaušams tikai vīnā remarkys vuordā: “Un Tekle drusceit vīn jaunōka par mani. Reizē augom… Kur jū aizvede, kur mani… (nūsapyuš.)”
Par Īvas zamū socialū statusu pošys saimē līcynoj dialogi ar vadaklu Katri, pīmāram:
K a t r e. (..) Kait ta byus, mōt, šudiņ brauksi uz baznīcu?
Ī v a. E jau, meiteņ, kaida es braucēja! (..)
Īva, pi vysim vārsdamuos, uzrunā lītoj deminutivus, pretstatā veiramuotis meilumam Katre atbiļd ar neitralū “mōt”. Itaida vadaklys puoruokuma pozicioniešona varātu byut “puorjimta” nu R. Blaumaņa “Indrāniem”, K. Daugulis biografi pīzeist latgalīšu autoris aizaraušonu ar R. Blaumaņa dorbim.
Sīvīšu tipu, kurys spiej byut lītiškys i valdūneigys, pasajimt atbiļdeibu par saimi (ari vaļsti, ka vajadzeiba), aktivi paust sovu vīdūkli, tuo laika (nu lugys pozicejom ─ niulenejūs laiku) jaunū idealu simbolizej Katre.
Tei ir aluzeja par Krīvejis valdūneiguokū imperatori Katrinu II, kura, kai pastreipuots enciklopedejuos, nūstyprynuoja muižnīku varu par zemnīkim, nūformēja muižnīku privilegejis, eistynuoja reakcionaru īškpolitiku i agresivu uorpolitiku. Tok Krīvejis feminisma viesturē Katrina II atzineigi vārtāta par spieju pasajimt atbiļdeibu par vaļsti i drūsmi atbiļdeigūs omotūs īceļt sīvītis.
K. Daugulis dramys “Guņsgrāks” Katre, ituosšaļts situacejis nūsaceituoja,kai Īvair īsapreciejuse tureigā sātā na mīlesteibys deļ. Vīneiguo sīviškeibys izpausme – atsazeišona, kū izprovociejušys meitys osorys par gaidomū, ir daudz suopeiguoka par Īvys nūpyutu, tok jei nasalauž juos principus: “Taipat, meiteņ, beja, ka es pi veira gōju. Dūmōt, pādejō dīna beja klōt… tai kai pa mūrgim: bazneica, kōzas, vyss tys trikmiņs… Pēčōk atsamūdu kai nu gryuta sapyna.”
Vyss sīviškeibys potencials teik transformāts puorspeilātā lītiškumā. Autoris simpatejis nav Katris pusē, tū atkluoj jai paradzātī teksti. Jim(pretstotā Īvyssaceitajam ─ adresats nav svareigs) vysod ir adresats, skaidri pausta attīksme. Lītiškajuos attīceibuos ar potencialū znūtu Juri Pabērzu, kolpu Jōni, cikom jis napretendej iz juos znūta statusu, Katre buorstej deminutivus, kai“gasteņ”, “puiseit”, “dēleņ”, partū ka tys nūdrūsynoj lobvieleigu attīksmi pret pošu, lobu rezultatu kuortojamā lītā. Ka taida aizdavuma nav, sevkuru var nūsaukt napateikamā vuordā, pīmāram: “Tys skraucs, pogōns, jēmēs tyuleņ nu Augstōsyla atīt.”(Daugule 1977: 21) Sovejūs, īpaši vīru, Katrevar saukt vēļ ekspresivuokūs vuordūs i teicīņūs, pīmāram: “vystas golva”, “mōceitōjs atsaroda”, “vacais, myužeigais lataka”.
Kaida byus sīvīšu paaudze tuoļuok iz prīšku? Lugā jaunuokū paaudzi īmīsoj Ane, kuravēļ naapsazynoj sova sevišuo spāku, grib vīnlaiceigi palikt bārna statusā i saglobuot attīceibys ar meiļuotū, t. i., naatrysynuotā situacejā. Baile izaškiert par kū vīnu i namiteiga lāmuma pījimšonys atlikšona, pasaļaušona iz uoreju atrysynuojumu uztur dramatisku kuopynuojumu:
J ō ņ s. (..) Voi tei byus muna laime voi nalaime… var byut nalaime…
A n e. Jezu, Marija! Ir tev prōts! (Ker Jōni aiz rūkas.) (..) Voi naapsažālos par sovu bārnu? …
Anis vuordā ari sazeimejama literara aluzeja. Krīvu i vysa pasauļa literaturā pazeistamuokuo Anna, kurys naspēja atrisynuot sovys sīvītis problemys nūvede pi katastrofys, ir Ļeva Tolstoja Anna Kareņina. Par spūdruokū bārna īmīsuojumu sīvītis tālā byutu pīzeistama Aņa Ranevska nu Antona Čehova komedejis “Vīšņu suods”, a vystyvuokuo “Guņsgrāka” Anei ir I. L. Pereca vīncielīņa “Dag” varūne Hanne Reiza. Leidzeiba konstatejama na viņ tālu saturā, tok ari obeju lugu kompozicionalā rysynuojumā (par tū augšuok).
Analizejamuos drāmys sīvīšu tālu koncepcejā Ane puorstuov piecfeminisma kusteibu paaudzi, juos naspieja, autorispruot, tikt golā ar sovu liktini ir sekys īprīškejuos paaudzis (a sabīdreibā feministu) ignorativai attīksmei pret sīvītis dziļuokuo byuteibu, atbiļdeigū muotis i sīvys lūmu.
Puosokys par Palnruškeiti arhetipi
Arhetipiskū kompozicejis leimini var “atslēgt” ar divm muojīnim Katris tekstā: “Nu, nu meiteņ, nazaspraudi! Redzēsim, kaids kēneņa dāls tev atbrauks, kaidu sagaideisi kungu, nasukōtu kumeleņu! Byus radzāts!”
Kieneņa dāls ir daudzu pasaku ar ceļojūšim sižetim personažs ─ izradzāts buorineitei, pameitai. “Nasukōtu kumeleņu”─ ūtruo rynda nu garuos tautysdzīsmis “Izalaižu garu ceļu”.Puosokys motivs ļaun izlaseit drāmys sižetu cytaiž ─ atbylstūši puosokys fabulai par pamuoti, pameitu, kurai pasaver vareiba dabyut princi, tāvs zamtupeļnīks naspiej paleidzēt, lobuo feja viņ runoj par laimi.
Prūtams, ka Anis priņcs aba “kieneņa dāls”ir Jōņs. Prūtams, ka pamuote Katre navielej pameitai priņci. Obeju dialogūs radzama Katris nycynūšuo attīksme pret Ani, jei naatbiļd iz lyugumu, tuo vītā pastreipoj aizdūtuo izpiļdiešonu, pīmāram:
A n e (grōmotu pasnāgdama). Naaizmērsti, mameņ, nūpērkt, kū es praseju!
K a t r e. Tu otkon vysu pīglōb, pīteirej! Šudiņ gostus gaidom. Apsegsi pārni austūs goldautus, skrytulaiņus…Lai byus Jezus gūdynōts!
Donots gon vuordūs ir meitys pusē, bet reali naspiej nikuo paleidzēt, partū ka ir sīvys varā. Saimis pūsšonuos iz bazneicu atguodynoj puosokys varūņu gataveišonūs ballei. Svareiguokais ir uoreja sasapūsšona, na goreiga nūsaskaņuošona dīvnoma apmekliejumam. Lyugšonu gruomota teik atrosta poša pādejuo. Ani iz bazneicu najam, taipat kai puosokā iz balli nalaiž pameitu. Kristeigā saimē vajadzātu byut tai, ka iz dīvkolpuojumu pyrmom kuortom palaiž tū, kuram gaidoma kaida svareiga izaškieršona, puormejis dzeivē. Itamā saimē tai nanūteik. Katris stuostejumā par pīradzātū vajag samaineit viņ dažus vuordus, lai teksts pīdarātu puosoku varūnei, pīmāram: “Šudiņ bejom uz atlaidom [balli]. Ļaužu ─ kai myurs. Vīns bazneickungs [priņcs, gaļminīks, augstmaņs itml.], taids meļniškys, garonu vaigu, saceja mōceibu [runu, svātku tostu itml.]; vōrdi lītiņ lējos. Vysa bazneica [pils] duciņ ducēja.”
Var saceit, ka daži vuordi tyka aizstuoti ar sinonimim nu Katris naapzinis. Cytaiž teksts nasamaineja, byuteiba ari. Tys, ka Katre iz bazneicu dūdās kai iz balli, nav muoksleigi “pīvylkts”. Tei ir juos byuteiba. Spūdruokuo juos aplīcynuotuoja ir volūda.
Sovutīs Īva puosokys kontekstā ir lobuo feja, kurys breinumu viezeņa ir vuords “mīrs”. Jei ar jū grib izleidzynuot konfliktus, bet eisti tys nasaīt. Koč ari Katris saraudynuošona ir lels panuokums, pīmāram:
A n e (grōmotu pasnāgdama). Naaizmērsti, mameņ, nūpērkt, kū es praseju!
K a t r e. Tu otkon vysu pīglōb, pīteirej! Šudiņ gostus gaidom. Apsegsi pārni austūs goldautus, skrytulaiņus…Lai byus Jezus gūdynōts!
Pazeistamuos puosokys sižetu “puortrauc” latgalīšu preceibu dzīsmis vuordi “nasukōtu kumeleņu” motiva īsamaiseišona. Ka vērtīs dzīsmis eisū variantu – četrriņdi, jei atkluoj viņ nacīneiga precinīka publisku kaunynuošonu. Drāmys kontekstā lobuok īsadar dzīsmis garais variants, kura teksts paīt iz senejuokū mitiskū sluoni. Taidys mīta realejis kā “rūža devenim zarenim” (pasauļa kūka modeļs), “apeneišu dōrzeņš” (sakraluo teritoreja), “jaunas meitas īt uz dōrzu puškōtūs” (sīviškais manifestejās pret veiriškū), “rūžai golvas naraunit” (tabu, aizlīgums iznycynuot veiriškuo i sīviškuo tyvynuošonuos nūslāpumu) padzilinoj lugys īkšejū simboliku i paplašynoj drāmys finala guņsgrāka nūzeimeibu. Tautysdzīsmis “rūža” saplyust ar guņs tālu, kas iznycynuos Jōņa uorejū breiveibu, tok pīškirs juo veiriškeibai jaunu simbolisku kvalitati, aplīcynuos, ka jis spiejeigs lelom lītom.
Konstance Daugule “Guņsgrāks” I daļa

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Baļtinovā svieteis nūvoda svātkus
22. i 23. julī svātki tiks svieteiti Baļtinovys nūvodā. Svātku pyrmuo dīna tiks veļteita sporta aktivitatem, nu sastdīnē vysaidys nūtikšonys paradzātys vysys dīnys garumā.
23. julī jau nu 9.00 paradzāts lauku lobumu, sātys ražuotuoju i omotnīku tierdzeņš estradis parkā, kuruo laikā muzicēs Baļtinovys etnografiskais ansamblis i Baļtinovys sīvīšu vokalais ansamblis.
11.00 Baļtinovys nūvoda muzejā tiks atkluota Inārys Lakšis gleznu izstuode. Vysys dīnys garumā izstuodis varēs apsavērt ari Baļtinovys nūvoda bibliotekā, Baļtinovys Kristeigajā internatpamatškolā, kai ari Baļtinovys Muzykys i muokslys školā. Taipat estradis parkā bārni i pīaugušī teik aicynuoti iz vysaidom aktivitatem.
16.30 suoksīs dīvkolpuojums Baļtinovys Rūmys katuoļu bazneicā, piec kuruo nūtiks guojīņs iz Baļtinovys estradis parku, kurymā byus svātku nūslāguma koncerts “Dzimis Baltinavā” i bals ar grupu “Galaktika”.


text:
Leivuonā atkluos muokslineicu apvīneibys “V.I.V.A.” izstuodi
Myusdīnu muokslys galerejā Leivuonā nu 7. apreļa da 5. majam byus apsaverama gleznuotuoju apvīneibys “V.I.V.A.” izstuode “Labākā izšķirtspēja”. Sasatikšona ar muokslineicom izstuodis atkluošonys dīnā 7. aprelī 15.00 stuņdēs.
Apvīneiba dorbojās jau 11 godus, i kotra nu muokslineicu īt nu sovys Latgolys vītys: Vēsma Ušpele nu Maltys, Ilze Greizāne nu Leivuona, Vija Stupāne nu Aglyunys, Agra Ritiņa nu Rēzeknis. Apvīneibai “V.I.V.A.” da šam bejušs izstuodis gon Latvejā (Reigā, Rēzeknē, Bolvūs, Leivonūs, Tukumā i c.), gon uorpus Latvejis – Lītuvā, Boltkrīvejā i Vuocejā.
Vīna nu muokslineicu apvīneibys dalineicom Agra Ritiņa atkluoj, ka izstuodis “Labākā izšķirtspēja” īcere ir likt dorbu pi dorba, kab izavārtu, ka teik veiduota kūpejuo biļde gondreiž kai nu pikselim, kas ir sevkura attāla mozouokais elements. Jei atkluoj, ka izstuodē byus vareiba apavērt muokslineicu dorbus nu laika, kod juos tikkū suoka īt muokslys ceļu, byušūt ari ainovys, Latgola, Latveja, cylvāki, nūtikšonys, – vyss, kas pošom ir patics i kam ir dūta sova energeja, dorbs, laiks.
Viests sagataveita piec Myusdīnu Muokslys galerejis snāgtuos informacejis


text:
Breinumu pylnuos dabiskuos pļovys i īspieja tuos izzynuot
Rokstu sagataveja: Sintija Augustova, portals lakuga.lv
Itūgod Ludzys, Kuorsovys, Cyblys i Zylupis nūvodūs kotrys mieness teik veļteits kaidai tematiskai dīnai. Majā tei beja Pūru dīna, tok 26. junī, nailgi piec Juoņu, vysim interesentim, īprīkš dasasokūt, byus īspieja izzynuot vaira par pļovom Pļovys dīnā. Par pļovu nūzeimeigumu pavaicuojom ari projekta “100 deči Latvijai” autorei i ceņteigai Zeļču pļovu dokumentātuojai Annelei Slišānei.
Tematiskūs dīnu mierkis ir popularizēt kaidu konkretu tradiceju, omotu voi dobys paruodeibu, īpazeistynuot apmaklātuojus ar konkretuo mieneša temu. Pļovys dīnā, 26. junī, varēs pīelpuot pylnys plaušys ar pļovu smuordu, kūpā ar Renāti Kaupužu īpazeit vysaidus augus, apmeklēt čaju meistarklasi pi čaju zynuotuojis Annys Dančys, īsavuiceit taiseit dekorus nu pļovu zīdu i meža augu kūpā ar Irēnu Lipsku, kai ari ar Ingūnu Raudu izzynuot pierts augu eipatneibys, saprast, kuri augi vyslobuok der pierts apmekliejumam. Nu Pļovys dīnys vokora pusē Grebļakolnā, Meikšanūs, byus Taurynu nakts pasuokums ar vysaidom darbneicom i taurynu vāruošonu.
Jau kaidu laiku tekstilmuokslineictys Annelis Slišānis “Facebook” profilā var redzēt galereju ar Zeļču dabeigajom pļovom, kas teik regulari papyldynuota ar kaida jauna auga biļdi i aprokstu. Annele soka: “Dabiskuo pļova ir breinumu pylna, tī vīnā kvadratmetrā var atrast tik daudz augu! Es poša pļovu sajiutu kai vasalu organismu, kai sistemu, kura dzeivoj sovu dzeivi, tik ļūti atkareigu nu myusu – cylvāku saimnīcyskuos darbeibys. Mes varam tū naapdūmuoti apart i naatgrīzeniski sabūjuot iz vairuokim desmitim godu.”
Taipoš Annele skaidroj, ka Zeļču pļovys ir kultūrviesturisks montuojums, gon kai saglobuotuo ainova i cylvāku saimnīcyskuo darbeiba pļovys sakūpšonys parodumūs, gon kai saglobuota latgalīšu volūda puču nūsaukumūs.
“Nu bierneibys atcerūs, ka Zeļčūs auga breinumainys pučis – dzagužpiersteitis, cyuku zīpis, vyzbuli, čymyni, gandrinis, auga vysaidi greišli, dzeļžazuole, aši, osyukys. Zeļču pļovys vysu laiku pļuove ar rūkys izkapti, ar rūkom gruobe sīnu, lyka koponuos voi vuortūs. Seņuok ar zyrgu, vāluok ar traktori vede iz škiuni. Tādin, saimnīkojūt Zeļčūs, saprūtu i nūvierteju pļovu boguoteibu vysa pasauļa vārumā. Deļ tam vuicūs sovys pļovys, dokumenteju i fotografeju augus. Zeļču pļovys niu ir munā kārmanā, munā telefonā,” par tradicejom i pļovu īmyužynuošonu stuosta Annele.
Ari Annelis projektam “100 deči Latvijai”, kura laikā tyka austi deči nu vysaidu materialu, ari vysaidu zuoleišu, lela daļa puču dečim beja salaseita taišni Zeļču pļovuos. Annele ir puorlīcynuota, ka vyss nūteik, tod, kod tys ir vajadzeigs. Lītys atsarūn, kod jūs vajag. Pārnejā godā lynu muorka krostā atrodu čūskmēlīti – vīnu nu Latvejis mozukūs paparžu. Itūgod pora dīnu pyrma Saulgrīžu Zeļču pļovuos atrodu smaržeigū nakstvejūli, kū īprīšk ite nabeju redziejusi.
Dabiskuos pļovys Latvejā ir sasaglobojušys tik 0,7 % nu teritorejis. Pļovys ir kai vasals pasauļs, kurs globoj sāklys i augus, senuos atminis i pasauļa redziejumu iz prīšku. Dabiskuos pļovys ir dzeivisvīta daudzim kukainim – apputeksnietuojim, kuri ir dobys procesa naatjemama sastuovdaļa. Tei ir dzeivisvīta ari daudzim mozim putnenim i dzeivnīkim. Itaidys pļovys ir svareigi saglobuot, kūpt i vuiciet tyvuokys i tuoļuokys apleicīnes ļauds par jūs vierteibu i nūzeimi.
Ka eipašumā ir taidys pļovys, juobyut cīši prīceigam i lapnam. Annele pavuica, ka taidys pļovys vosoru piec zīdeišonys juonūpļaun, juoizkaļtej sīns i sauss juovad iz škiuni, lai puču sāklys var izbiert uorā i sasasēt otkon. Pļovys labi ir nūganeit, lai dzeivnīki ari var izplateit sāklys. Annele bylst, ka ir svareigi atteirēt pļovys ari nu saaugušūs kryumu.
Taipoš “100 deči Latvijai” audieja ir puorlīcynuota, ka cīši vierteigi ir pasuokumi, koncerti, apvuiceibys, kuruos stuosta par pļovu vierteibuom, tūs saglobuošonu i kūpšonu. Ari par Pļovys dīnu Annele izasoka leidzeigi: “Itys byus lobs pasuokums!”
Vaira par Pļovys dīnu var skaiteit ITE.