text:
Ligija Purinaša: Dažys puordūmys par nūtikšonom latgalīšu kulturvidē
Autore: Ligija Purinaša, Bc.hist, filologejis studeņte, breivajā laikā roksta dzeju latgaliski, periodiski interesejās par psihologeju, filozofeju i feminismu
Dūmuotuojs Marks Bloks ir rakstejs: “Zynuošonu tryukums par paguotni naizbāgami nūvad pi tagadnis naizprasšonys. Bet varbyut ni mozuok veļteigi ir sevi nūgurdynuot ar miegynojumim izprast paguotni, ka nikuo nazinim par tagadni.”
Giunūt mīra šaļtenis i klusā nūdobā rokstūt diplomdorbu par vīnu nu 1917. goda Latgolys kongresa organizatorim – Jezupu Kindzuli i juo daiļradi (ari jis ir bejs i ari cyti īvārojami i interesanti cylvāki, muni meilī, na viņ Fraņcs Trasuns i Fraņcs Kemps!), es ik pa laikam īmatu actenis socialajūs teiklūs, kas vysu laiku vard kai zupys kotlys. Kongresam i personeibom teik veļteiti radejis i televizejis raidejumi, vysaidys gruomotys, kinys, ari muzykys diski i tt., i byut latgalīšam pieški ir lapnums, tok ari muzykys i kulturys dzeivis autoritate Renars Kaupers publiski atzeist (raidejums “Pi myusim Latgolā”, 31.03.2017.), ka juo tāvs ir nu Latgolys i tāvs runoj latgaliski. Voi ta mes beidzūt byutu izleiduši nu tuo “underground”, par kurū publiski ir izskaniejs na vīns viņ komentars?[1] Vaicuojums, prūtams, ir retorisks.
Mozgi, gryndzuli, riņči
Viesture ir natykumeiga. Jei atsakuortoj. Reizem pa riņči, šaļtim pa spirali, bet sovi gryndzuli jai ir. 1904. godā atcaltais Drukys aizlīgums nūzeimuoja, ka latgalīšu “tymsī laiki” ir beigušīs. Tam sekuoja latgalīšu kulturys uzplaukums, piečuok regiona sovdabeibu tyka raudzeits īkausēt Kārļa Ulmaņa idejā “viena tauta, viena valsts, viena valoda”, kas eisti da gola nasaguoja. Iz dzeļža tanka atjuoja “Sorkonais bruninīks” i aizsēja muotei Latgolai muti iz ilgu laiku.
Es grybātu precizēt, ka ari piec 1945. goda latgalīšu rokstu volūda Latgolā tyka lītuota. Cyts vaicuojums ir par volūdys lītuojuma mierki – padūmu režima i ideologejis nūstyprynuošona –, tūmār volūda turpynuoja funkcionēt. 1945.–1952. godā treis reizis nedeļā izguoja Daugovpiļs apriņča komitejis i izpyldkomitejis gazeta “Latgolas Taisneiba” paraleli gon latgaliski, gon krīvu volūdā, i obom versejom beja atškireigs saturs (numeri pīīmami Daugovpiļs Vaļsts zonalajā arhivā).
20. godu symta 80. godu vydā pamozom aktivizejās nuokamuo latgalīšu atmūda, kas vāluok, 90. godu vydā i nūslāgumā, ītyka nacionaluo patosa pretreakcejā – postmodernuos kulturys paradigmā.
Kū es ar tū vysu grybu saceit? Ka ir daži breidynojuma signali, kas līcynoj par zynomu procesu cikliskumu kulturys tendeņcēs. Ka ir centrs i ir perifereja.
Bipolaruo dūmuošona: sovejais i svešais
Byut latgalīšam, kas ir “par tū latgalīšu dzelu”, nareti nūzeimoj balansēt iz rūbeža. Iz toleraņcis i pošceineišonys rūbeža. Iz procesu vīnpuseja traktiejuma. Vysspylgtuokais pīmārs laikam ir dažaidu jaunu terminu radeišona i aprobiešona socialūs medejūs. Taids skaļš pīvadums ir termins “Latgalofobeja”, kas teik skaidruota kai “Latvejys īdzeivuotuoju dziļa napatyka (bailis) pret latgalīšim, sevišķi – pret latgalīšu volūdā runojūšim, rokstūšim cylvākim. Latgalofobeja var izapaust kai nagativa, šaļtim – agresiva attīksme pret latgalīšim i latgalīšu volūdu”. Itaids traktiejums aktualizej myužeiguo upera tālu latgalīšu pošrefereņcē. I tei ir nasamīrynomuo aiza storp latgalīšim i puornūvodnīkim voi sevkurim nalatgalīšim, kū ni puorkuopt, ni puormaut (tys nikas, ka pi izdeveigim nūsacejumim sovi priņcipi teik aizmiersti). Vēļ vaira – deļ pylnvierteigys ceinis retorikys tryukst viņ uzskatis materialu – kūka zūbyna i plastmasys vairūga.
Voi ta (morals) kars ir produktivs i rodūšs? Dīz voi. Es nagrybātu vīnnūzeimeigi saceit, ka emocionalitate izsacejumūs i nūsaceits radikalisms veicynoj latgalīšu saškalteibu, bet taida veida izsacejumi roda navajadzeigu sprīdzi i naizpratni latgalīšu vydā. Tys, cyta storpā, ari Latvejis sabīdreibā veicynoj prīkšstotu par latgalīšu “separatismu” i dūd pamatu vysaidu kvarbu politiskom manipulacejom. Viesture ruoda, ka puorspeilāts i agresivs nacionalisms (na patriotisms!), taipoš kai internacionalisms, navad ni pi kuo loba.
Ir vēļ daži ļauds i izdavumi (vuordā nasauksim), kas par sovys darbeibys platformu izmontoj latgalīšu rokstu volūdys platformu (losi: myužeiguos ceinis storp jaunū i vacū ortografeju, koč pījamamys ir obejis!), kab veiktu socialys manipulacejis cytys paaudzis īdzeivuotuoju vydā. Ari itaidu “radikalūs nūvierzīņu” darbeiba roda vaicuojumu par konsolidacejis i kulturys procesim, aktualizejūt vacū lobū teicīni “ka napaleidzi, to vysmoz natraucej”.
Kulturu i dzymumu naleidztīseiba
Ideologiski vyss ir skaidrys – kas moksoj, tys pasyuta muzyku.Tū var pamaneit ari, pavārojūt vysaidys 21. godu symta nūtikšonys i trikmīņus. Latgalīšu kultura tipiski teik saisteita ar folkloru, viesturisku personeibu aktualizeišonu, dobu (azaru zeme!), amatnīceibu (muola pūdi) i montuojumu (muna dzeda sātā aizauguša meža molā aiz trejdevenim kolnim).
Ir grupa cylvāku, kas sistematiski veic demitologizaceju i cer, ka taidā veidā parostajam “īryndys latgalīšam” aktivizēs dūmošonys procesus i liks apšaubeit godu dasmytim (a moš i symtim) svieteituos vierteibys. Jī sevi pozicionej kai “alternativū kulturu” i “breivdūmuotuojus”, pretstotūt sevi tradicejai. Bet, jamūt vārā sabīdreibys kūtrumu i nagribiešonu īsasaisteit, jī vysbīžuok palīk nasaprosti, palikdami napīīmami mosu patiereņam, i taitod par tū kulturys daļu, kas Rītumeiropā normali teik skaiteita par muokslu. I skaidrs, ka peipineišu i lataceņu pļovā zam zylim dabasim i azara fonā itī peitī krāsli (ekstravagaņcis deļ jūs nūsauksim tai) izaver… čudnai.
Te gon grybu vērst viereibu iz tuo, ka tradicionalais teik saisteits ar sīviškeigū, cikom alternativajā kulturā dorbojās gondreiž viņ veirīši. Interesantys gon tuos teņdencis… Ari Osvalda Kravaļa dzejūļs “Pīmiņ, bruoļ” reprezentej veiriški aktivuo pretstatejumu sīvišķajam, pasivajam elementam. Ir 2017. gods. Moz kas pīmiņ i jem vārā, ka 1917. goda kongresā pīsadalejušys ari sīvītis, pīmāram, Apoloneja Laurinoviča, Valereja Seile, kurys gon publiskajā telpā nazkur ir pazudušys voi pazaudātys lelūs veiru “dueļūs”.
“Optimisms ir frivols”
Puora mienešu atpakaļ beju kaidā pasuokumā, kur vairuokkuorteji uzsvārta ideja par vajadzeibu Latgolu reprezentēt pozitivi i šmuki. Partū ka našmukuo jau tai ir gona. Naformaluos sarunuos ar latgalīšim, kas dzeivoj uorzemēs, dabuoju dzierdēt puormatumu, ka nav labi runuot par problemom. Optimisms paleidz izdzeivuot tim cylvākim, kas dzeivoj laukūs. Es to dūmoju, ka jim paleidz izdzeivuot pobolsti i rodi nu uorzemu, kas syuta naudu. Tū gon skali napasaceju. Nasaprostu. Apsavainuotu.
Ir vīgli runuot par reprezentacejis pamatpostulatim, ka pats dzeivoj na Latgolā, kur bezdorbs ir 18,4%, bet, par pīvadumu, Reigys regionā, kur bezdorbs ir viņ 5,1% (piec NVA datim 31.03.2017.). Kaids varātu protestēt, ka, nā, dzeive trymdā (losi: ari Reigā) ir cīši sarežgeita i gryuta i nareši juosasastūp ar vysaidim stereotipim, suopem, kaunu i osorom, ka atzeisti “nui, es asu nu Latgolys”, kai, pīmāram, tamā atsazyna bloga “Vārdotājas piezīmes” autore, tok… piec četru dīnu konstatieju (10.04.2017.), ka bloga īroksts pagaiss. Tys tai skumeigi. Voi varbyut lykumsakareigi.
Laikam Konstantinam Raudivem byutu bejuse taisneiba, ka optimisms ir frivols i naivi racionals. Varbyut šaļtim juoīsaver acīs izmysumam, kas pa Latgolu blūdej pamastu sātu, bezdorba, naudys tryukuma, izmierstūšu dzerauņu, Krīvejis telekanalu, “navajadzeigūs” cylvāku, alkoholisma izskotā. Lai nabyutu iluzeju. Lai nabyutu skaļu vuordu par tikai i vīneigi latviskuma ceļšonu voi, vēļ lobuok, “suortumim” (Latgolā 1/3 īdzeivuotuoju ir krīvvolūdeigi, i jī ir LATVEJIS cylvāki, i tei nav jūs atbiļdeiba, ka vaļsts bejuse puoruok kūtra, kab izveiduotu ciļviecisku i kotram pīīmamu naturalizacejis sistemu) i pījimtim lāmumim, kas ļaudim dzeraunēs jau nikuo dzeivē naizmaineis. Viņ varbyut aizslēgs kaidu školu i bārni byus juosyuta pi sābru. Ite kai babys laikā, kod nu vīnsātys da školai beja juobrīn kilometri 5-7, viņ niu ir autobusi. Viesturis ciļpeņa sasavalk.
Sādžā pazuda bļūda
Mani vysod ir interesiejs vaicojums par breiveibom. Īkšejim potencialim. Par vajadzeibu izsasaceit. Par pošcenzurom i cenzurom. Kod tu izkuop iz skotivis voi siedi pi sovys verbaluos platformys i drukoj vuordus, to rūnās vaicojums – kū i cik tu dreiksti saceit, atkluot, kab nakaiteitu sev, sovam publiskajam tālam, sābrim, vacvactāva trešuos pakuopis bruolinīka krystdālam. Taida… optimisma cenzura. Napīroksti komentaru (jis tok ir tovs sponsors), naizsoki sovu redzīni (jis tok tovs prīkšnīks, pazaudiesi dorbu, i kai tu izdzeivuosi), publiski narunoj par naārtim vaicuojumim (tys ir našmukai, tu nadūmoj par cytu jiutom!). Bet kur pazyud pylsūniskums, solidaritate, toleraņce, vuorda breiveiba? Kur muokslai ir kaids nu kontrolis tvana breivs laukumeņš?
Nadaved, Dīvs, publiski pasaceit, ka Trasuns/Kemps nav bejs bolts i pūkains, tu tiksi apvainuots juo nūmalnuošonā, partū, ka tev ir atškireigs redzīņs. A tai tok navar! Par speiti tam, ka dorbojās vysaidi fizikys spāki, ir taids prīkšstots, ka daļa informacejis Latgolā i par Latgolu teik monopolizāta (vīna galiejeiba) voi nacionalizāta (ūtra galiejeiba), padorūt kaidu autora tekstu/publikaceju voi pietejumu par vysa etnosa kūpeipašumu.
Tys drupeit atguodynoj sādžu, kur navītā nūlykta bļūda izreizis atrūn saiminīku. I tod bļūda palīk par škandala īmesli. Viņ varbyut ir bezjiedzeigi bļaut pa vysu parapeju, ka tī nazkaids sābris atskriejs nu cytys sādžys i nūzadzs tū lelū i vīneigū bļūdu, kas sādžā bejuse. Vys jau poši sovu bļūdu nazkur aizkuortuojuši. Cikom lomuojušīs. Gotovi izplēst vīns ūtram acs. I tys ir vaicuojums ari par sovu gribiešonu i variešonu sakuortuot plaukteņus, parevidēt šapeišus i izslauceit virtuvi. Kab pošim nabyutu kauns. Partū ka pi golda gosti ir juosādynoj. Partū ka čarceņa byus juoīlej. I guļteņa jim ari byus juosakluoj.
***
Es atbolstu “Latgalīšu Kulturys Gazetys” redaktori Lauru Melni, kas publiski LSM ir paziņuojuse: “Esmu daudz lasījusi starpkaru laika latgaliešu presi i teju raudājusi, jo laiki mainās, bet latgalieši, šķiet, nemainās.”4 Tai ari ir. Ir nūgurdynojūši skaiteit patriotisma pylnuos ailis i redzēt vysaidus “share” socialajūs teiklūs, klauseitīs, kai vīns voi ūtrs cylvāks syt pi kryušu ar obom rūkom, bļaudams, ka jis ir latgalīts. Bet tamā pošā laikā tu pamoni vysaidys mozuos, navaineiguos viļteibenis, pošlobuma vaicuošonu i sabīdreibys dubultmoralis izpausmis. Tai biedeigi. I tod eisti vairs nazyni: voi tamā latgalīšu kulturā kuopt īškā voi nā. Varbyut tūmār esi īblūdiejs svešā mežā, īkrits nasovā oporā i vajag mudri gluobtīs – veļc uorā kuoju i līc lepis labi tuoli.
Nu i niule, kod tys ir pasaceits, varit mani sist krystā. Es tok jauna, glupa, īcierteiga i nikuo nasaprūtu.
Komentari
-
Īroksts nikur nav pagaiss, tik nūvuokts tuoļuok nu ocu. Nabeju dūmojuse, ka kaids jims i atsasauks iz tū īrokstu sovūs tekstūs, kai ari – saītu pretruna, ja es tū īrokstu tī tai i pamastu – nastuostu, ka nu Latgolys, tok rokstu pologus blogā vysam pasauļam? 🙂 Vēl ari tys, ka piec publiciešonys diskusejuos i sarunuos daudzi dūmu nuoce kluot, i suokūtnejais īroksts tai kliva napiļneigs. Kai ari – padūmuoju i saprotu, ka identitate “latgalīts” mani mulsynoj. Es naasu ni nu Ludzys, ni nu Dagdys, ni nu Daugpiļa. Es asu nu vīnys ļūti konkretys geografiskuos vītys. Identitate ir daudz šauruoka. Mes tok cylvakam nu Ciesim navaicojom, kas jauns Valmierā. Bet ka es pasoku, ka nu Latgolys, maņ atsoka: “Ā, es vīnu reizi beju Daugpilī!” Varbyut ari deļ tam es nasoku, ka es nu Latgolys, es parosti nūsaucu mīstu.


c: text/html

text:
Literarais kabare i latgalīšu kuozys Andrejdīnā
Rēzeknē byus literarais kabare i latgalīšu kuozys Andrejdīnā. 30.novembrī Rēzeknis piļsātys kulturys nomā, Bruoļu Skryndu 3, Mozajā zālē 18.00 vokora nūtiks Rēzeknis Augstškolys (RA) tradicionalais Andrejdīnu pasuokums ar literarū kabare i tradiceju izdzeivuojumu latgalīšu kuozuos.
Andrejdīnu pasuokuma pyrmuo daļa byus veļteita literarajim skaitiejumim i literarajam kabare, kurā byus īspieja baudeit dzeju Valentina Lukaševica, Raibuo Suņa, Annys Rancānis, Leigys Rundānis, Inetys Atpilis-Juganis, Oskara Seiksta i cytu dzejnīku izpiļdejumā. Ari sevkurs jaunais autors var aplīcynuot sevi, pīsadolūt literārajā kabare.
Andrejdīnu pasuokuma ūtruo daļa tiks veļteita „Kuozom Latgolā”. Projektu „Rainis, Kūkojs un kāzas Latgalē” atbaļstejs Vaļsts Kulturkapitala fonds i tam rodušīs finansiali atbaļsteituoji arī Latgolā, pīmāram, Rēzeknis nūvoda pašvaļdeiba, Nautrānu pogosts, Rēzeknis piļsātys kulturys noms, Rēzeknis Augstškola. Golvonī kuozu vaininīki — Rogovkys etnografiskais ansambļs i dramatyskuo kūpa, deju kūpa „Dziga” i „Dzigis muzykanti, kai ari sevkurs nu Jiusu, kas īlyugts dzīsmu i rūtaļu saspēlē „Kuozys Latgolā” tradicionaluo Andrejdīnys pasuokuma ītvorūs. Itamuos kuozuos akcents byus lykts iz kuozu ūtrū dīnu. Pi kuozu golda paradzāts tostu konkurss, ka esi tūs zynuotuojs, pīsadol! Ka nikod naasi teics kuozu tostu, Tu vari vēļ tū sagatavēt. Tiks nūvārtāts kai eisuokais, tai truopeiguokais, kai babenis pyurā atrosts, tai pašsacarāts tosts.
Vysa pasuokuma garumā byus īspieja dzīduot, doncuot i sajust radūšuo gora pīplyudumu. Byusim kūpā Adventa laika īskaņā!
Puorpublicāts nu:

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Atkluos Zīmeļlatgolys velomaršrutu “Rypoj vasals!”
Velomaršruta “Rypoj vasals!” atkluošonys dīnā, 21. majā, Bolvu, Viļakys, Kuorsovys, Baļtinovys i Ruguoju nūvodi ir sagatavejuši grandiozu pasuokumu programu na tik aktivajim velobrauciejim, nu ari cytu sajiutu baudeituojim Zīmeļlatgolā, informej Kuorsovys nūvoda turisma organizatore Inga Bernāne. Svineiguo velomaršruta nr. 34 atkluošonys šaļts Zīmeļlatgolā nūtiks 11.00, kod kotrā nūvodā tiks grīzta svineiguo lenta i palaisti braucīnī pyrmī velosipedisti.
Bolvu piļsātā piec 11.00 i mozi, i leli ir aicynuoti iz paruodis velobraucīni “Pretī vasarai”, kur eipaši tiks sveikti tī, kas pīdūmuojuši pi sova i velosipeda vizualuo tāla. Sovukuort 11.50 interesenti teik aicynuoti dūtīs velomaršruta “Rypoj vasals!” atkluošonys braucīnī nu Bolvu da Ruguoju, kurymā ir īkļautys ari vairuokys atpyutys vītys nasteidzeigajim, nu sportiskajim velobrauciejim, kam rezultats ir nu svora, 11.40 tiks dūts starts velobraucīņam “Bolvi-Ruguoji” ar kūpejū garumu 18 km. Nu 12.00 Bolvu piļsātys parkā bārnim i jūs vacuokim tiks organizātys velostafetis i aktivuo piecpušdīne. Dīnys programys nūbeigumā nu 20.00 Bolvu nūvoda muzejā programa “Kas ir aiz durvīm?” Muzeju nakts ītvorūs.
Viļakā jau nu 9.00 nūtiks lauku lobumu tierdzeņš, iz kurū eipaši aicynuoti pircieji ar velosipedim. Sovukuort piec svineiguos velomaršruta atkluošonys nūtiks velobraucīņs iz Medņovys pogosta centru Semenovu, kur vysus sportiskūs brauciejus sagaideis aktivitatis jautrai piecpušdīnei Zīmeļlatgolā. Viļakys nūvoda muzejā nu 19.00 Muzeju nakts programa “Jaunas durvis atveras tikai tad, kad vecās aizveras”.
Kuorsovys nūvodā iz reizis piec Zīmeļlatgolys velomaršruta atkluošonys nūtiks fotoveloorientiešonuos saceņseibys “Rypoj vasals Kuorsovā!”, kurūs gaitā komandys īpazeis Kuorsovys piļsātu i tyvuokū apleicīni, pyldūt atjauteibys aizdavumus i atraktivi pavodūt laiku. Nu 15.00 vysi teik aicynuoti iz Latgolys šmakovkys dadzynuotovys atkluošonys festivalu, kuruo programā ir sātys ražuotuoju lobumu tiergs, Baļtinovys teatra “Palādas” izruode “Ontans i Anne”, svineiguo atkluošona i zaļumbals da reita gaismys ar Zinti Krakopu.
Baļtinovā ar lentys grīsšonys šaļti tiks atkluots orientiešonuos braucīņs pa Baļtinovys īlom, izzynojūt vēļ nazynomū par mozuokū Latvejis nūvodu i izbaudūt Baļtinovys nūvoda gostmīleibu.
Ruguojūs pavasara godatierga rūseiba byus jiutama jau nu 9.00, ite velosportisti aicynuoti īsastyprynuot ar lauku lobumim pyrma aktivuo dīnys cielīņa. Ruguoju parka teritorejā nu 10.00 bārni i jaunīši varēs vērtīs i poši pīsadaleit ritiņbraukšonys paraugdemonstriejumūs ar škieršļu jūslu, sovukuort Ruguoju parkā paraleli nūtiks ari atjauteibys spēlis i viktorina “Zini vai mini Rugāju novadu”, eipaši aicynuotys saimis. Piec svineiguos atkluošonys nūtiks veloorientiešonuos saceņseibys 18 km garumā pa Ruguoju nūvodu, vokorā nu 20.00 Ruguoju nūvoda muzejs aicynoj iz Muzeju nakts programu.
Da 1. maja SIA “Sports S” pastateis Zīmeļlatgolys velomaršruta nr. 34 “Rypoj vasals!” velonūruodis Kuorsovys, Baļtinovys, Bolvu, Ruguoju i Viļakys nūvodu teritorejuos, kūpā 180 nūruožu zeimis.


text:
Drycānūs atkluos pīminis izstuodi “Modests Līpenīts – Dricānu romantiķis”
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Pīktdiņ, 5. augustā, 16.00 stuņdēs Rēzeknis nūvoda Drycānu draudzis sātā nūtiks izstuodis “Modests Līpenīts – Dricānu romantiķis” atkluošona, informej organizatoru puorstuove Lana Kazlauskiene. Školuotuoja, muokslinīka, sabīdryskuo darbinīka i dzymtuos vītys patriota Modesta Līpenīša (1934–2008) rodūšajam davumam, eipaši gleznīceibai, veļteituo izstuode byus apsaverama da 7. augusta Drycānu pogosta svātku laikā.
Drycānu, Taunagys i Jaunstrūžānu školu audzieknim vairuokuos paaudzēs Modests Līpenīts beja kīmejis, biologejis i vizualuos muokslys školuotuojs – zynūša, ar stuostnīka talantu apveļteita, praseiga i disciplinu prosūša personeiba. Gondreiž kotrys školys gaitinī voi klasē byus vierīs ari iz kaidu juo radeitu gleznu.
Tryukumā augušajam, obejus dzymdynuotuojus agri pagaisynuojušajam puišam šyupelī beja īlykta vareiba īraudzeit skaistū dobā i atkuortuot tū muokslinīciskim leidzeklim iz papeira. Rēzeknis pedagogiskajā školā juo talantu pamaneja i iz reizis suoce atteisteit zeimiešonys prīškmata metodikys pasnīdziejs Jakovs Beketovs. Piec školys pabeigšonys Modestam vīneigajam tyka dūta vareiba, nasuocūt školuotuoja gaitys, stuotīs augstškolā. Naveiksmeiga apstuokļu sakriteiba līdze eistynuot sapynu par studejom Muokslys akademejā, tok muokslys izzynuošonu i praktiziešonu jis turpynuoja patstuoveigai myuža garumā.
Pīminis izstuodē byus apsaverami daži dasmyti nu kūpumā ap symts Modesta Līpenīša radeitu muokslys dorbu. Tūs vydā romantiskā rūkrokstā veiduotys eļlis, akvareļu, temperys gleznys, pasteļkreiteņu dorbi, zeimiejumi i skicis, kas līcynoj par spieceigu aizaraušonu ar dobys ainovys i klusuos dobys pietnīceibu. Modesta daiļradē nūzeimeigu vītu ījam dzymtūs Drycānu attāluojums, kas tai pīškir papyldu vierteibu kulturys montuojuma kontekstā.
Unuki stuosta, ka vactāvs gleznuojs breivajā laikā – naktīs i leitainuos dīnuos, storp dorbu školā, gaitom duorzā, pļovā, pi lūpeņu i juo eksperimentu laukā – augļu duorzūs. “Jis naizsokamai mīļuoja dobu, vītejuos ainovys, zīdus, mežu, Kruoceiti, vysod pavasarūs guoja laseit vyzbuļus, dzīduoja dzīsmis par īvu zīdiešonu. Tū vysu ari gleznuoja. Beja lels romantiks i taids dīzgon napraktisks cylvāks, ar mašynu i traktorim nabrauce. Ar zirdzeņu jam cīši patyka braukt – sēdēt rotūs i dzīduot par skaistū tāvu zemi. I maņ mozai, klausūtīs juo dzīsmēs, stuostūs i vērūtīs, kai jis gleznoj, roduos apziņa, ka asmu skaistuokajā i lobuokajā vītā iz pasauļa. Tū jis muoceja izbūrt!” atmiņuos doluos mozmeita Gita Līpenīte-Čudarāne.
Modesta Līpenīša romantiķa rūkrokstu izstuodē varēs “skaiteit” ari juo uzjimtajuos dobys i portretu fotografejuos, kai ari ryupeigai gataveitajūs tekstūs, kurus reiz skaitejs kai bieru izvadeituojs i uzrunu saceituojs kopusvātkūs. Ekspozicejis dokumentaluos līceibys atguodynuos par aizrauteigu myuža dorbu ar školānim, režisora, aktera i scenografa gaitom vītejā amaterteatrī i cytim nūzeimeigim Modesta Līpenīša dzeivis guojuma pīturpunktim.


text:
KNČ baksetbolā 2020 komandu sastāvi:
Los Angeles Koko : Rinalds Kalniņš, Endijs Soldans, Ričards Kukrevičs, Ričrads Lācītis, Juris Tomaševskis, Gusts Doniks, Māris Lukjanovs, Oskars Kalnozols, Jānis Censonis Jr.
Dainis NBA : Francis Aišpurs, Dainis Lazdāns, Kristers Tumšs, Otto Bērziņš, Ritvars Zalāns, Edgars Kalnozols, Adrians Čiekurs, Renārs Spūlis, Niklāvs Vanags, Ričards Spūlis.
Uz pohām : Jurğis Rēķis, Evars Geršebeks, Rojs Eglītis, Raivis Viļums, Mikus Briežkalns, Mareks Koļesņikovs, Aldis Sproğis, Matīs Šumskis, Otto Gustavs Bērzkalns, Edijs Stiebriņš.
Vieglatlēti : Alens Paļskis, Toms Andersiņš, Raimonds Dzērve, Dāvis Kalniņš, Gustavs Ozoliņš, Oskars Saulītis, Edijs Gercāns, Signe Dzērve.
Picnic Team : Didzis Bērziņš, Ilmārs Kalniņš, Andrejs Pavļenkovs, Nauris Korklišs, Mārtiņš Gražulis, Juris Gražulis, Niklāvs Vingris, Nauris Maskalāns, Jānis Zarāns, Ilmārs Suveizda.
Bumbu dāmām : Natālija Zeica, Lelde Āre, Sanita Mirošņika, Beāte Brauna, Agnese Vilcāne, Agra Bērziņa, Estere Vingre, Paula Sārta, Linda Dumpe, Megija Tramdaka, Patrīcija Bērzkalna, Monta Peciņa.
Beisis : Andrejs Grustāns, Tomass Gercāns, Ralfs Eihentāls, Emīls Višķers, Kristers Dardzāns, Reinis Nungurs, Nauris Seļiverstovs, Ingars Kļaviņš, Edijs Lutinskis, Ēriks Vilde.
Kokneses veterāni : Uldis Bērziņš, Ģirts Šreibers, Aigars Kalniņš, Andris Zīverts, Dainis Vingris, Juris Lejiņš, Zigmārs Šmits, Raivis Priede, Ivars Kovaļevskis, Jānis Censonis Sr., Ingars Gulbis.


text:
Padūd prīšklykumus par Latgolu Latvīšu viesturiskūs zemu i kulturtelpu atteisteibys plānam!
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Kulturys ministreja (KM) sevkuru, kuram ryup Latvejis kulturvidis saglobuošona i atteisteiba – nūvodu dzeivuotuojus, uzjiemiejus, navaļstiskuos organizacejis, kai ari pošvaļdeibys i vaļsts institucejis – aicynoj pīsadaleit “ideju tolkā” aba prīšklykumu dasaceišonā Latvīšu viesturiskūs zemu i kulturtelpu atteisteibys plāna izstruodei, viesteits KM sātyslopā.
Interesenti aicynuoti padūt sovus prīšklykumus, da 15. janvara aizpyldūt anketu ITE.
2021. gods 1. julī stuojīs spākā jaunais Latvīšu viesturiskūs zemu lykums, kura mierkis ir veicynuot latvīšu viesturiskūs zemu dzeivuotuoju kūpejū apziņu, identitati i pīdereibu Latvejai, kai ari garantēt latvīšu viesturiskūs zemu kulturviesturiskuos vidis i kulturtelpu saglobuošonu i ilgtspiejeigu atteisteibu.
Atbylstūši lykumā nūsaceitajam KM ir suokuse dorbu pi juo īdzeivynuošonys: Latvīšu viesturiskūs zemu i kulturtelpu atteisteibys plāna sagataveišonys i koordinejūšuos institucejis – Latvīšu viesturiskūs zemu atteisteibys padūmis – izveidis.
“Sevkurs nūvods, sevkura lela ci moza kulturtelpa dūd sovu daleņu Latvejis kūpejuos daudzveideiguos identitatis veiduošonā, partū myusu volūdys i kulturys sovpateiba ir sorguojama i ari atteistama, kab ari iz prīšku mes byutu tikpat boguoti i stypri kai šudiņ. Tys, cik sekmeigi izadūs sasnēgt lykumā īcarātū, ir atkareigs nu sevkura, kurs kasdīnā kūp i globoj Latvejis volūdys i kulturys boguoteibu,” akcentej kulturys ministrs Nauris Puntulis, pastreipojūt, ka nivīns cyts par mums lobuok nazynuos, kas padoroms, kab itei boguoteiba pastuovātu i šudiņ, i reit, i vēļ piec daudzim godu symtim.
KM škārsteikla vītnē publicātuo prīšklykumu padūšonys anketa sastuov nu treju daļu – poša prīšklykuma ci īceris, ziņu par juos īstynuošonu i informacejis par dasaceituoju (kab plāna veiduotuoji vajadzeibys gadejumā varātu sasazynuot i precizēt anketā nūruodeitū informaceju). Prīšklykumu dasaceituoji aicynuoti vīnā reizē padūt tikai vīnu prīšklykumu, kab plāna sastuodeituojim byutu vīgluok apkūpuot vysus sajimtūs prīšklykumus.
Nūsaverams 15. decembra tīšsaistis medeju pasuokuma-seminara video, kurymā par suoktū dorbu pi ituo plāna i vareibu padūt prīšklykumus stuosta kulturys ministrs Nauris Puntulis (0:53), vaļsts sekretaris vītnīks vaļsts kulturpolitikys vaicuojumūs Uldis Zariņš (3:42) i kulturys ministra padūmnīks kulturpolitikys eistynuošonys vaicuojumūs Valts Ernštreits (11:05), teik atbyldāts iz vaicuojumim (25:12).
Kab atbylstūši Latvīšu viesturiskūs zemu lykumā nūsaceitajam da 2022. gods 1. juļa vaļdeibā apstyprynuotu Latvīšu viesturiskūs zemu i kulturtelpu atteisteibys plānu, kas apkūpuos cytus godus eistynojamūs pasuokumus lykuma mierķu sasniegšonai, KM ir suokuse dorbu pi plāna izstruodis. Plānu īcarāts baļsteit pamatā iz sabīdreibys padūtajim prīšklykumim, kurus izviertēs i apkūpuos KM izveiduota storpnūzaru dorba grupa. Plāna projektu pyrma vierzeišonys izavieršonai Ministru kabinetā apstyprynuos, kai ari juo izpiļdi puorraudzeis Latvīšu viesturiskūs zemu atteisteibys padūme, kuru veiduos Ministru kabineta lūcekli, Vaļsts prezidenta, Saeimys i pošvaļdeibu delegāti puorstuovi, kai ari viesturiskūs zemu interesis puorstuovūšūs navaļstiskūs organizaceju puorstuovi. Padūmi plānuots izveiduot da cytagods marta, juos nūlykumu apstyprynūt jau kaidā nu tyvuokūs Ministru kabineta siežu.


text:
Arņam Slobožaņinam pyrmais soloalbums
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
26. aprelī škārsteikla muzykys vītnēs “Spotify”, “iTunes”, “Bandcamp” tiks publicāts Arņa Slobožaņina pyrmais soloalbums “Pasamūds puosokā”. 29. aprelī LNT raidejumā “900 sekundes” varēs dzierdēt albuma pošu veiksmeiguokū dzīsmi “Puosoka”, bet albuma prezentacejis pasuokums gaidoms 4. majā 22.00 stuņdēs Daugovpiļs klubā “Artilērijas pagrabi”.
Par soloalbuma veiduošonys gaitu stuosta A. Slobožaņins: “Albuma izīšona sakreit ar Latgolys kongresa dīnys svineibom, speciali izalaseju itū datumu. 26. aprelī, kod albums teik publicāts interneta vītnēs “Spotify”, “iTunes”, “Bandcamp”, ka kaidu interesēs, tīpat varēs albumu nūpierkt. Albumu veidoj vysaidu žanru i stylu 10 dzīsmis – pankroks, piļneiga popmuzyka, ambientuo muzyka. Kaids saceis – leidzeigs styls kai “Dabasu Durovom”, tūmār tuos vysys ir munys īceris. Itys albums roduos daudz vīgluok, daudz dreizuok par “Dabasu durovu” albumim. Solo albums ir solo albums, taiseju vysu, kai grybu.
Raudzeju kooperētīs ar daudzim muzykantim, pajimt jūs idejis, pamattemys, kurys jī maņ demonstrēja. Apaudzieju tuos temys i gols golā tykom pi dzīšmu. Juopīmiņ sadarbeiba ar basgitaristu Zurabi Ivanānu, ar gitaristu Vjačeslavu Filipovu, ar indī muzykys puorstuovi Elgaru Ludboržu, ari “Piparmētru” Janu Dudari i Amandu Lapu. Dzīsmis ir i latgaliski, i baltiski. Izmontuoju Ontona Slišāna i cytu latgalīšu autoru dzeju.
Nūsaukums “Pasamūds puosokā” ir salykts nu div dzīšmu – “Pasamūds” i “Puosoka”. “Pasamūds” simbolizej koč kuo jauna mekliešonu muzykā. Vysu laiku dori kū vīnu, munā gadejumā tuos beja “Dabasu Durovys”, tu pasamūsti i paraugi kū cytu. A “Puosoka” ir veiksmeiguokuo dzīsme nu albuma, maņ jei pošam vysvaira pateik.
Vosorā solo projekta lītys paraleli “Dabasu Durovom” turpynuošu. Mani dzierdēt byus vareiba ari Rēzeknis nūvoda dīnuos.”


text:
Lekceja “RUNYS MUOKSLA”
Turpynojūt pīredzis stuostu i lekceju ciklu, 19. oktobrī 18:30 RTU (Reigys Tehniskuos universitatis) golvanajā sātā Kaļķu ūļņeicā 1 219. kabinetā Reigā, pīduovojom pusūtru stuņdi garu lekceju “Runys muoksla”. Lekceju vadeis zeimūla “ELVI” sabīdriskūs attīceibu vadeituoja Vineta Grigāne-Drande.
Lekcejā par:
- Kai sasagataveit publiskai runuošonai?
- Kai nanūsabeit i tikt golā ar lampu drudzi?
- Kaidus paleigleidzekļus izmontuot?
- Kai publisku uzastuošonūs padareit efektivu, kab studeju bīdri i pasnīdzieji klausuos, i studeju dorbi teik aizstāvāti sekmeigi?
Drūši ej pots i aicini leidza draugus – lobu zynuošonu nikod nav par daudzi!
Atguodynom, ka oktobrī bīdreiba „Latgolys Studentu centrs” Reigā aizsuoks lekceju-pīredzis stuostu ciklu, kura laikā ar sovim pīredzis, veiksmis, zynuošonu stuostim i lekcejom daleisīs latgalīši, kas kasdīnī struodoj atbiļdeigūs i nūpītnūs omotūs, dorbojuos radūšuos jūmuos ci dora kaidys cytys interesantys lītys, zynuošonys par kurom varātu paleidzēt/nūderēt turpmuokuos gaituos ari cytim, golvonūkuort, studentim pīredzis giušonai.


text:
Ķēniņa dēls par putnu.
A. 432. Skolotāja Dembrovska Zvirgzdaines pag.
Senejūs laikūs dzeivuoja uz pasauļa vīns kēniņš. Tam kēniņam beja dāls, kam beja duorga zalta kareta un taipat zalta ēzeļs. Ar itu ēzeļi un karetu jis pats braukuoja. Vacais kēniņš beja cīš: sirdīgs un vysod ļaudim taisīja slyktumu, taipat sovam dālam. Jo dālam beja jaunive, kura beja vīna tuolejūs kēniņa meita. Dāls jū cīši mīļuoja un taipat mīļuoja jū vacais kēniņš, dāla tāvs. Jaunuo princese nagribēja pasacīt, ka jei grib īt pi dāla par sīvu, un tai vaduoja aiz daguna vacū kēniņu un juo dālu. Jei mīļuoja pasasmīt par jīm, ka jī obi īsamīlī;ju:ši nu navar dzeivuot bez juos.
Kaidu reizi jaunuo princese izdevja pavēli pa vysom kēnestem, ka jei gaida svuotu taidā un taidā laikā. Izzynuoja myusu vacais kēniņš un taipat juo dāls. Vacais kēniņš pasaucja sovu dālu un runoj: "Kuram myusim braukt svuotūs, vai man, vai tev? Lai byutu lobuok un nabyutu kauna, vilksim lūzes, kuram kriss braukt svuotūs pi princeses!"
"Lobi!" pasacīja dāls sovam tāvam.
Suoka jī vilkt lūzes. Vacais kēniņš izvylka taidu lūzi, ka jam juobrauc svuotūs. Vacais kēniņš nu lelas prīcas ī'klīdzuos: "Muna laime mani gaida!"
Dāls palyka skumīgs m, nūlaidis golvu, pasacīja: "Nu, tāvs tova laime, brauc!"
Kas izdarits, tam jau gols. Vacais kēniņš a:zbraucja uz tū kēnisti pi tuos jaunuos princ.eses, bet dāls aizguoja pi sova zalta ēzeļa, izstuostīja ēzeļam vysu sovu bādu, apkēŗa ēzeli ap koklu un suoka rauduodams jū bučuot. Ēzeļs runoj: "Nabādoj un naraud, bet sēstīs man mugurā, es tevi aizvesšu pi tovas mīļuos princeses. Kad mes pībrauksim pi juos piļs, tu mani pamessi, bet pats īsi tuoļuok pa ceļu, es vysu itū darīšonu sataisīšu!"
Dālam beja cīši žāl jaunuos princesPs, jis jū cīši mīļuoja. "Lobi - pasacīja dāls ēzeļam un laidjās ceļā. Sāduos dāls uz ēzeļa un aizbraucja pi princeses piļs. Dāls palyka gaidīt ēzeli uz ceļa, bet ēzeļs pazuda. Dāls suoka staiguot un gaidīt ēzeļa, kū jis jam loba atness, kaidu ziņu, vai lobu, vai slyktu. Redz dāls, ka preti jam īt vaca vecene un padevja jam vāziņu, pasacīdama: "Tu ar itū vāziņu izsit treis reizes uz zemes!"
Dāls pajēmja nu vecenes itū vāziņu. Vecene tīpat uz vītas pazuda, bet dāls ar itū vāziņu izsita treis reizes uz zemes un tyuleņ pats puorsataisīja par bolūdi un pasacēļa gaisā. Daskrēja itys bolūdis pi piļs lūga. Lūgs beja attaisīts un bolūdis īskrēja princeses kambarī: Princese jau lasījās īt pījemt vīsus. Bolūdis sāduos jai uz plaiŗa un suoka runuot, ka jis ir taida un taida kēniņa dāls, un atskrēja, ka dabuotu jū sev par sīvu. Princese pajēmja itū bolūdi rūkā un pabučuoja, runuodama: "Ja pījemšu vīsus un aizdūšu jīm meikli, jo kurs pirmais atguoduos, tys byus man par veiru!"
Tai princese izguoja pījemt vīsus un svuotus. Beja daudz vīsu un svuotu. Princese runuoj: "Kas nu jyums atguoduos munu meikli, tys byus muns veirs!"
"Lobi!" pasacīja vysi svuoti un jauniči. Princese pasacīja vīnu meiklu, kuras nivīns nu svuotim un jauničim par stundes laiku naatguoduoja. Tūlaik ūtru reizi princese pajēmja vīnu ziernīti, nūmetja zemē un pasacīja: "Kas atrass tū, kas nu munuom rūkom izkrita, tys byus man par veiru!"
Vysi vīsi meklēja, bet nikuo naatroda. Bolūdis pajēmja tū ziernīti un padevja princesei. Vysi vīsi suoka smītīs, bet vacais kēniņš, dāla tāvs, runoja: "Nikas nu myusim naatroda ziernīša, bet atroda bolūdis. Varbyut, princese izīs pi bolūža!"
Vysi vīsi, smīdamīs, aizbraucza uz sovom muojom. Princese ar bolūdi sarunuoja sataisīt kuozas.
Atbrauc vacais kēniņš uz sovu kēnisti un tai dzeivoj, bet dāla navaicoj. Dāls suoka sasagatavuot uz kuozuom. Princese izdevja pavēli, ka pi juos kuozas ar bolūdi byus taidā un taidā dīnā. Tymā dīnā sabraucja daudz vīsu, tai pat atbraucja vacais kēniņš, dāla tāvs. Princese jau beja salauluota ar bolūdi un sēdēja aiz golda. Vysi vīsi jau smējās, ka jei pi putna izguoja. Atguoja tei paša vecene, īsita ar sovu ūtru vāziņu par goldu un bolūdis tyuleņ palyka par smuku dālu. Vysi vīsi nūsabreinuoja, bet vacais kēniņš pazyna sovu dālu un tīpat pi golda nu lelom dusmem krita un nūmyra.
Dāls suoka dzeivuot ar princesi, mīļuodami un bučuodami vīns ūtru.
Muns lobs draugs ar tī beja vysu redzēja un tai man stuostīja.


text:
Laiks ir taids kai pauotrynuojums. Saruna ar Aiju Vanagu
Rokstu sagataveja: Līga Springa, plānuotuojs “Giut breidi”
Itymā godā, portalam lakuga.lv sasadorbojūt ar latgaliskū plānuotuoju “Giut breidi”, kotra mieneša intervejuos vaira ir vareiba īpasazeit ar plānuotuoja personeibu stuostim. “Giut breidi” puslopuos septembrī ceļavuordus saceja Preiļu Breivuos školys školuotuoja i projektu muokslineica Aija Vanaga. Niu, kod kluotyn jau oktobris i 2023. goda plānuotuoja izdūšonys dorbi golā, otkon ir laiks vaira īpasazeit ar ituo gods plānuotuoja personeibom. Itūreiz Aija i juos rudiņa sajiuta.
Kū tu soki par rudini?
Napaseņ saprotu, ka rudiņs ir muns meiluokais godalaiks. Koč ari tik cīši eiss i šaļtim ruodīs, ka nasagiunams. Rudiņam ir taids spāks dareit, meklēt i radeit.
Septembris ir drupeit kai taids jaunais gods, eipaši, ka esi saisteits ar školu. Maņ septembris ir ari laiks, kod izvierteju sovu godu i plānoju jaunu. Rudiņs var byut cīši dažaids – ar saulis spaitu pylnu atvosoru, leita dīnom, pyrmajom solnom, vieju, kas draud aizpyust paceli. Rudiņam pīstuov melanholeja, breids, kod tyvojīs sev. Pījimt tū, baudeit i atrast breineigū Latvejis dobys pasameišonā.
Kotram cylvākam ir juodora tai, kab vīta, kurā dzeivojam i struodojam, tyktu drupeit lobuoka. Rudinī aicynoju iz hobejim, īspiejams, labi damierstim – muns taids ir gruomotu skaiteišona ar dvēseli syldūšu Chai Latte. Pasadaleišu ar recepti! Līkam, kab katleņā aizvirst malnais čajs ar garšvīlom: kardamons, krystnaglenis, kanieļs, ingvers, malnī pypyri, baziliks (nu vysa pa drupeitei i taisam sovu garšu), lejam kluotyn pīna (var ari augu, maņ vysu lobuok garšoj ar auzu pīnu) i vuorejam cikom ir pyrmī burbuleiši. Car sīteņu lejam skryuzeitē, mads, cukrys ci kaids sirups. Tam vysa pa viersu īsoku Mia Kankimeki gruomotu “Sīvītis, par kurom dūmoju naktim”, kurei mani aizruove ar stuostim par ceļuošonu, drūsi i dzeivi tūlaik, kod lidmašynys vēļ naliduoja, bet pasauļa īpazeišona vylynuoja, kod sīvītem tys nabeja ļauts. I pi reizis sataisam sovu ceļuojumu sarokstu, kur gribim nūbraukt. Plānuotuojā tam nūteikti ir paradzāta vīta!
Cik svareigi ir struoduot dorbā, kas pateik?
Lītys, cylvāki, dorbs i īrodumi veidoj myus. Vide, kurā atsarūnam, ir taids kai myusu ituo breiža spīgeļs. Mes asam puorsameišonā i pastuoveigā atteisteibā, jo vyss nūteik cīši dreiži. Itūgod, struodojūt ar studentim Rēzeknis Tehnologeju akademejā, otkon i otkon teik skaidrys, ka tys, kas pyrma pīcu godu beja aktuals, niu jau ir pagaisynuojs sovu svareigumu i vītā ir guojušys cytys tendencis, cytys praseibys i vajadzeibys. Struodojūt Preiļu Breivajā školā, dorbā ar bārnim pasamaina pīejis, bārnu vajadzeibys. Informacejis daīmameiba ir plota, kasdīnā kluotyn tik asūša, ka pasamej školuotuoja lūma.
Kotru aicynoju dareit tū, kas aizraun, radeit i padareit pasauli par milimetru lobuoku, šmukuoku, laipnuoku. Labi dareit sovu dorbu naatkareigi nu tuo, kaids tys ir.
Kas tevi kasdīnā īdvasmoj i dūd spāku?
Iz itū vaicuojumu kotrā godalaikā byus sova atbiļde. Itūšaļt nūteiktī tī ir plānuotī ceļuojumi i ļauds, kurus satikt. Divejis dīnys uorpus īrostuo, raugūt laiku drupeit padareit lānuoku, ar sarunom i smīklim, gordu kopeju.
Itūgod teatris ir muna īdvasma tepat Daugovpilī i Rēzeknē, tik daudz breineigu nūtikšonu i variešonys sajust kulturu. Spāku dūd cylvāki i jāgs. Tu dori, ka saprūti deļkuo i kai tys īt kūpā ar tovom vierteibom. Ir tik svareigi apsazynuot, deļkuo mes dorim tū, kū dorim, tod ari pasaruoda motivaceja i gribiešona. Saprūtams, atpyuta i batareju uzluode, bet tys pi īdvasmys.
Cik svareigi ir plānuot dzeivi?
Maņ plānuošona ir komforts, kas kasdīnā ir vajadzeigs, kab varātu sasnēgt mierkus i justīs labi. Plānuot na viņ dorbus, nu ari atpyutu, laiku sev i tyvajim cylvākim. Maņ ir svareigi īplānuot laiku gruomotu skaiteišonai, pastaigai rudiņa kruošņumā. Latvejis rudiņs ir eipašs i naatkuortojams.
Laiks i tuo nūzeime dzeivē…
Laiks nūzeime vysod ir atkareiga nu tuo, kur tu esi i kū dori. Laiks ir taids kai pauotrynuojums, kas vysam dūd kluotyn kruosys i dinamiku. Šaļtim rūnās sajiuta, ka nikas napasameis, tod apsaver atspriekleņ, saprūti, ka vyss ir pasamejs voi taišni nikas. Laiks ir miervīneiba, nu kotra ir atkareigs, kū ar tū mierej. Var miereit prīcu, sasnāgumus, rudiņa melanholejis nūskaņuojumu, naapmīrynuoteibu i dusmis. Izvielis izdareišona ir vīna nu cylvāka dzeivis prīškrūceibu.


text:
Latgalīšu rokstu volūdys nūdarbeiba VI
Rokstu sagataveja: bīdreiba “LgSC”
Bīdreiba “LgSC” sadarbeibā ar latgalīšu kulturys ziņu portalu lakuga.lv turpynoj aicynuot iz latgalīšu rokstu volūdys tīšsaistis bezmoksys nūdarbeibom, kab kotrys interesents varātu izzynuot vaira par latgalīšu rokstu volūdu i īsavuiceit tuos pamatprincipus.
27. septembrī 19.00 sastuo nu ostoņu nūdarbeibu, tai leidza sekuot var tīšraidē ITE (bīdreibys “LgSC” profilā socialajā teiklā Facebook), kai ari pīsaslēgt ZOOM variantā ar saiti ITE. Piečuok nūdarbeiba ir nūsaverama ari “LgSC” kanalā YouTube i īroksts palīk ari Facebook.
Latgalīšu rokstu volūdys nūdarbeibys voda vīna nu zynūšuokūs latgalīšu rokstu volūdys specialistu, latgaliskūs gruomotu korektore, pīredziejuse volūdys nūdarbeibu vadeituoja i volūdys eksperte Muora Mortuzāne-Muravska.
Sastuo nūdarbeiba veļteita darbeibys vuordu lūceišonai. Ite zamuok byus daīmams tests, kurā varēs puorbaudeit, cik itūreiz nūdarbeibā labi saprasta tema.
Volūdys nūdarbeibys rudiņa periodā byus vēļ ari 11. oktobrī i 25. oktobrī. Pyrmuos pīcys volūdys nūdarbeibys var nūsavērt ite:
Latgalīšu rokstu volūdys kursu nūtikšonu finansiali pabolsta Sabīdreibys integracejis fonds nu Kulturys ministrejis daškiertūs Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu.
Sastuos nūdarbeibys temys pošpuorbaudis tests:


text:
Latgalīšu studentu nedeļa Daugovpilī
Studeju goda suokums, vysi aiznjemti, vysim nazkas doroms, vysi stresā, bet mes Daugovpilī pīdzeivuojom latgaliskys izklaidis 2 dīnu garumā. Laiks puorskrēja tik dreiži, bet sūpluok byušona ar īsaisteitajim ļaudim lykuos cīšyn ilga i sirdi syldūša.
1. dīnai LgSC reikotuos Studentu nedelis ītvorūs beja na tikai izklaidejūšs, bet arī izzynūšs raksturs. Ejūt pa Daugovpiļs latgalīšu pādim, jaunajim studentim tyka dūta vareiba īpasazeit ar LgSC, tuo darbeibu i cytom lītom caur naoficialu i naformalu „lopys iz greidys” prezentaceju. Piec ituos lītdereiguos informacejis plyuduma vysi devēs iz Latgolys Pietnīceibys institutu, kura direktors Henrihs Soms cīši īdvesmojūši stuosteja par LPI i aicynova studentus viertīs iz lītom plošuok, rast i pieteit latgaliskū na tikai volūdā i viesturē, bet ari cytuos zynuotnēs, pīmāram, kimejā, biologejā, fizikā…
Tod nu beidzūt, tykuši uorā nu DU telpom, LgSC interesenti devēs meklēt Daugovpiļs latgalīšus. Ni cik tuoli napaguojušs, jī sastopa ailinīku Valentinu Lukaševiču aba Vaļuku, kurs sēdēja natuoli nu Raiņa pīminekļa i filozofieja par dzejnīku vacumu i tuo atdarynuojumu pīminekļūs, biļdēs i cytur. Vaļuks lyka pafilozofēt ari myusim – par kū Raiņs vysūs muokslys dorbūs ir paruodeits jau cīnejamā vacumā na jauns. Vaļuks ari nūskaiteja puors ailis, tai saceit – soldonajā iedīnī pa viersu vysai filozofejai.
Ailinīks pīsavīnuoja ekskursejai i paleidzēja mekļēt latgalīšus. Ejūt pa Reigys īlu, nazkur skanēja latgalīšu volūda. Skanis olūts beja kaidā nu kopejneicom divi sādūšī kungi i vīns nu jim tai kai napaseņ nazkur radzāts. Daguojam jim kluot i otkol satykom Henrihu Somu, kurs smoguos dorba dīnys beigys baudēja kūpā ar Juoni Ryučānu. Tim, kas nazynuoja itū latgalīšu ailinīku, varēja īpasazeit ar jū i juo dzeju, kū papyldynova šaļts spraiga humora. Ari jis pīsavīnuoja studentu bareņam i guoja ar myusim tuoļuok.
Piec obu ailinīku iniciativys vysi devēs da vīneigajai pluoksnei Daugovpilī, kas ir izkolta latgaliski. Alejis īlā iz kaidys sātys, kurā nu 1943. leidz 1944. gods dorbuojās Vladislava Luoča izdevnīceiba atrūnam pluoksni, kas par tū viestej. Kasdīnā ļauds īt garom šai sātai i nimoz naīvāroj, ka tei ir pavysam latgaliska vīta ar īvāruojamu viesturi.
Atsagrīžūt piļsātys centrā, latgalīšu bareņš virzējās caur parku i navarēja paīt garom meitinei, kas izavēre ļūti aizjimta i runova latgaliski. Tei beja Dagneja, kas eimūt nu dorba atsasēda iz sūleņa, lai drupeit atsapyustu. Pa dīnu Dagnejai beja taps dzejūļs, kuru jei nūlasēja myusu Daugovpils latgalīšu maklātuojim, bet vāluok, pec puors minotu sarunom aicynova vysus iz kopejneicu ar Latgolys garšu i nūsaukumu „Sāta”.
„Sātā” beja dyžan omuleigi, saiminīki myusu bareni atsādynova pi gara golda i padeve zuoļu čaju, pi kura varēja dakūst burkuonu peirāgu. Tai sādūt i pļuopojūt laiks paguoja uotri, leidz pieški atsadareja „Sātys” durovys i pi myusim īguoja skaneigs bolss – Laura Bicāne. Laura pasadalēja gon ar sovu „Dūmu pylni pogolmi” prozu gon dažom svaiguokom dzīsmem.
Ilgi sēdēt nav pīkluojeigi, bet paceli īt niparkū nasagribēja, kopejneicys nūsaukums piļneibā atbylda sajūtom. Sāta, kai nikai. Vysi devēs sovuos gaituos ar dūmom par nuokušū dīnu…
***
12. septembris Daugovpils latgalīšim beja jautra i troka dīna, deļ tuo, ka daguoja kuorta latgalīšu dančim ar amizantu nūsaukumu „Donats vaļsu grīž…”! Sporta kojuos īsaroda daudzi doncuotgrybātuoju, par latgaliskū viesti padzierda ari ERASMUS studenti nu Pūlejis i dasavīnuoja latgalīšim. Muzyku i ļustis nūdrūsynova folklorys kūpa „Dyrbyni”, kura pec puors dzīsmu nūdzīduošonys lyka vysim sādūšajim kustētīs. I tai vysu laiku… Dažaidys dejis i rūtalis kausēja studentu mīsys, Sporta koju pyrmais stuovs skanēja, dipēja, smējās i pyute. Vysi beja apmīrynuoti i nivins nastuovēja molā.
Nuokušajā dīnā suopūšuos kuojis lyka atguoduot vakardīnys ļustis, bet tys tikai labi. Reti kurs students tik aktivi pavoda sovu breivū laiku pec lekcejom, deļ tuo danču laikā LgSC ar „Dyrbynim” nūslēdze mutisku vīnuošonūs par tū, ka vajadzātu īdybynuot taidu tradiceji i ļustēt kotru nedeli. Par turpmuokajom aktivitatemiz prīšku nūteikti tiks ziņuots.
LgSC Studentu nedeļa īsakļuove 2 dīnuos i nedelis navajadzēja, taipoš beja daudzi emoceju, prīcys i lobuma. Tuos beja jaunys, syltys vāsmys rudeneigi drāgnajā studentu kasdīnā.
Sagatavieja Eva Kasparenoka


text:
Eņgeli, raudit
Beлиkий пocT
Eņgeli, raudit! Raudit, debess gori,
osoras jyusu plyust lai zemei pōri!
Raudit par nōvi, raudit jyus pi kopa,
kur dusēs mīsa jyusu Kunga lobō!
Raudi tu, saule! Raudi, mēness, žēli!
Nūdzēsit, zvaigznes, sovu spūžū kvēli.
raud debess plašums, gaismas apmyrdzātais,
jo krystā pacalts Dīva Dāls vyssvātais.
Raudi tu vysa, skaistō zemes rūta,
kas tevim, cylvāk, Radeitōja dūta.
Osorom ryugtom raudi, zeme vysa,
vysaugstō Kunga dzeivieba jau dzysa.
Raudit jyus, putni! Lūpi, raudit žēli,
ari jyus visi, breivī meža zvēri!
Apraudit Kungu, vysas byutnes dobā,
jys daudzi veicis ari jyusu lobā.
Raudi, tu zeme, Dīva Dāls kur gōja,
kad pesteišonu visim sludynōja.
Osoras, leistit vysur, kur Jys stōja
un sovus ļaudis apkōrt pulcynōja.
Raudi, kolns svātais, gūda, slavas cīneigs,
leidz Kristus nōvei beji mozs un nīceigs.
Pōr tevi svātais Asnis straumem leja,
kad debess Valdnīks krystā pīkolts beja.
Raudi, kops tymsais, izkolts akmiņs radzē,
Kungs tevī guldeits, stōvi Viņa sardzē.
Pīsaceļs Kristus, nōves vara pazuss,
radeiba vysa Dīva spāku sajuss.
Raudi tu, cylvāk, viļteibai kas ļōvīs,
styprynoj sevi, grākam pretī stōjīs!
Osorōs ryugtōs krysta prīškā lyudzīs,
lobajam Dīvam sovas vaines syudzi!
Teicit Kungu. Reiga, 1990. No. 38. lpp. 415-416.


text:
Pyrmū reizi dzīsme publiski tyka atskaņuota 2006. godā latgalīšu muzykys festivalā “Muzykys Skrytuļs” Leiksnā. Tūlaik dzīsmi izpiļdeja veiru kūpa “Margrīteņu ols”, kurys sastuovā dorbuojās ari grupys “Bez PVN” dalinīki. Jaunu skaniejumu dzīsme dabuoja 2009. godā rokgrupys “Bez PVN” izpiļdejumā. Klipa idejis autors i režisors ir Kristaps Rasims, bet režisors i operators Sergejs Medvedevs. Klipā pīsadola: Dailis teatra 9. studeis akteri Daumants Švampe, Mārtiņš Počs i Artūrs Dīcis, kai ari poša grupa.
NOMINANTI:
Borowa Mc “Bez Tevis”
Borowa Mc “Pavasars”
Dabasu Durovys “Muoksleigī kāmeiši”
Patrioti.lg “Dzeiveite”


text:
Bīdreibys biedrības “Kroma kolna bruoliste” dybynuotuojs. Ar sovu darbeibu bīdreiba popularizej 9.–13. gs. Latvejis viesturis nūtikšonys, pietejūt Latgolys senejū viesturi i veidojūt dzeivuos viesturis nūtikšonys. Aleksandrs Dagdys nūvoda Pušys Zundūs, Prīžu kolnā, ir izsuocs latgaļu ciļšu kūka piļs rekonstrukcejis procesu.
NOMINANTI:
Anastasija Ločmele, muzykys školuotuoja, koru dirigente, vokalūs ansambļu vadeituoja, bazneicys koru vadeituoja i varganiste
Andris Slišāns, Namaterialuos kulturys centra “Upīte” direktors
Edīte Husare, folklorys kūpa “Ceidari”, latgalīšu kutlurvidis aktiviste
Guntra Kuzmina-Jukna, Rēzeknis nūvoda vokaluos studejis „Skonai” muokslinīcyskuo vadeituoja
Māra Zaļaiskalns, Rēzeknis Tautys teatra režisore


text:
Agnesis Gusarovys stuosts „Septeni”
Jaunuo latgalīšu literate i žurnaliste Agnese Gusarova pīduovoj sovu Rēzknei veļteitū stuosteņu.
Par sovu pīsaviersšonu raksteišonai autore stuosta: „Raksteit suoču partū, ka maņ patyka daudz stuosteit, bet na vysod blokus beja kaids, kas klausejuos, partū, lai nasuoktu runuot poša ar sevi, suoču sovys dūmys izsaceit rokstu volūdā. Bet, ka nūpītnuok par raksteišonu, – maņ, kai sevkuram pusaudžam, beja daudz dažaidu emoceju, bet tymā šaļtī tuos lobpruotuok izsaceju dzejā, navys dzeivē. Varbyut tys nabeja pruoteigokais ceļš iz rakstnīceibu i sokumā roduos daudzi grafomaniski teksti, bet ar laiku jau saguoja lobuok. Vuicejūs Literarajā akdemejā, jaunīšu nūmetnē „Aicinājums”. Tei ir cīši vierteiga škola, bet vysod vuiceišūs nu dzeivis, partū ka nav lobokys školuotojis par jū. Laikam navaru i navariešu iztikt bez raksteišonys i dzīduošonys – ituos divejis nūdarbis ir muna sirdslīta.”
Stuosteņš „Septeni” tapis saisteibā ar pavasarī izsludynuotū konkursu „Rēzeknes fantasmagorija”. Par stuosta rasšonūs Agnese soka: „Es beju tikkū atsagrīzuse nu ERASMUS apmainis programys Vuocejā, atsagrīzuse sovā dzymtajā piļsātā Rēzeknē. Beju nūsailguojuse piec tuos i suoču saskateit vysys breineiguos dobys paruodeibys, cylvāku emocejis i mīlesteibu, vysu, kū kaidu laiku nabeju redziejuse. Tys mani apbyure. Suokumā es dūmuoju – nasaīs nikaids stuosts fantasmagorejis konkursam, partū ka naasu pīroduse raksteit literarus dorbus „piec pasyutejuma”. Bet vīnu šaļti porskaiteju Imanta Zīdūņa epifanejis, pasastaiguoju pa piļsātu vairuokys reizis, īsamīlieju jimā nu jauna, i stuosteņš tyka dabeigi pīraksteits puors stuņdēs.
Septeni
Snīga koponu gultys! Cik meikstys, cik miļzeigys, cik vylynūšys tuos ite ir! Nu saulis apžylbynuotuos koponys atsastoroj tūkstyuša seikūs kristaleņūs kai poša smolkuokuo lustra baroka laikmata pilī, kai morgys kruošņuokuos kuozu suknēs. Vokorūs kai aizvylkti aizkori puor piļsātu nūsalaiž magiska tymsa i snīgs vyzuļoj zylgonbolts, it kai atsaspīgeleitu namierstūšys mitiskuos zvaigznis. Oi, kai labi byutu atsalaist, vāruot piļsātys zvaigžņu plotekranu i pīmierst rudiņa nūrautos lopys, leita pīrauduotūs sātu pogolmus i caurviejā pamastuos dīnys!
Es atsaguļu i aizmīgu. Klusi, bet napuortraukti zam munys mīsys sytās ramdona sirds. Nu reita es asu puorsavārtuse snīgā. Sasoluse, īsoluse, īstyguse. Es asu vysaptverūša. Vysys ūļneicys i celeni, cylvāku īmeituos tacenis i pogolmi, parki i parku sūleni – vyss radzamais i naradzamais ir munā varā. Es asu palykuse par ituos piļsātys seju. Vysduorguokais, kas maņ pīder, ir zylgonpalākys acs. Es atraisu ar snīga puorslu tušu puorkluotuos skrūpstys i breinojūs. Radzu, kai muokiuņu vatys lānom maun zylajā dabasu jiurā kai iudiņa rūzis. Pasaveru zamuok i radzu kūkus – apvylktus speideigā sormā kai Zīmyssvātku karnevala gostus. Es radzu i sajiutu – mozais, zaļacainais kipars īkreit maņ mutē, salosa snīgu kulaineišūs i ād. Maņ jau nav žāļ, es tai pat asu mīsuos izplyuduse, lai jau ād, ka tys jam dūd prīcu. Es monu, kai nabiedneigi pusaudži storpbreidī izskrīn nu školys, ar atpūguotom kurtkom, kas plonduos viejā kai zylūņu auss, bet varbyut, ka tī ir spuorni. Jī mat munus līkūs kilogramus nūst, mat i smejās. Jim nav nūgrīzti spuorni. Es verūs, kai sprūguotim, dzaltonim matenim skrīn jei, jai pakaļ skrīn jis, meitine kicinej, pakreit, jis nūkreit blokus i dzīd: „Vysskaistuokū meitini jimšu pi sevis…”. Es pieški jiutu – jūs sirds pukst vēļ mudruok nakai munejuo, tuos sytās naritmiski, sasyt spuornus kai prīceigi, iztraucāti putyni. Snīga boltums atspeid jūs nu laimis drupeiti slapņajuos acīs. Nakts apsadz mani, i es jiutu – ari muna sirds sytās syltuok.
Nuokušā reitā es raužu, partū ka otkon jiutu. Boltys osorys puor munim opolajim, boltajim byudim. Sauļe puorvierš mani boltu osoru paļtīs. Es izraužu vysu zīmys smogumu nu sevis uorā. Iz vysim pokolnim, iz vysim pogolmim, iz vysim paugurim i kūku zorim. Vysa piļsāta drupeiti bādoj – es nazynu, par kū, varbyut, ka taida ir dzeivis kuorteiba, partū ka puormainis vysod nadaudz suop. Bet pieški vyss otkon palīk gaišs. Kūki rūtojās ar mozom, zaļom krelleišu bumbeņom, zali osni tikpat speiteigi kai bārni spraucās uorā. Bet es speiteigi palīku ite pat, iz zemis. Partū, ka es atsagulu ite, lai atdzymtu sevī, sovā meilajā piļsātā. Saulis rīts īkruosoj dabasus maiguos līsmu i purpura kruosuos. Maņ kryutīs sytās gondreiž dedzeiga sirds.
Nuokušā dīnā asu īauguse zemē. Es asu poša zeme. Es asu vysu saulainūs pīniņu saknis, vysu iz palūdzem graciozi sādūšūs puču pūdu ružovuos tulpis i linovuos hiacintis izaug nu manis. Cylvāku sūli viers manis palīk spareiguoki, vēļ piec šālts cylvāki vairs napīsaskar munai viersmai, jūs nas dzīsme i jī lidoj. Pavysam kai pīniņu pūkys, pīsakuorušs symtim gaisa balonu, jī izasaun gaisā i nūlidoj da piļskolna. „Te guļ myusu paguotnis elpa, augstuo myura sīnys, ordiņu telpys,” vīns soka. „Tikai daļa nu paguotnis ite, ir ari tagadne,” cyts pībylst. „Verīs – tei sorkonuo piļs, Jezus Sirds templis ir myusu cereiba dzeivuo,” īsarunoj trešais. Cyts piec cyta jī suoc skaiteit. „Trešuo ir myusu lapnuo bronzys sīva, caur lyugšonu tīcās iz dabasim. Divejis reizis tei gryusta lejā, partū treis raizis cēlēs, bet es zynu – jei mirdzēs sovā taisnajā stuojā, i, ka byus taida vajadzeiba, ceļsīs vēļreiz!” „Caturtais cylvāks dzeivoj myusu kulturys parkūs i myusu styprajā kulturys GORĀ, kur meitinis sorkonuos mogonu suknēs doncoj bosom kuojom da reita, bet puiškini kurynoj muzykys līsmis, lai vysod jom sylts!” „Bet pīktais ir mīlesteibys tylts puor upi, kur bolti gulbi, i, tam puori īmūt, var tikt tuoli, tuoli.” Es ari grybu byut storp runuotuojim. Beidzūt augšanceļūs i soku: „Verīs, sastais te, pretī piļskolnam myusu, kur tī bārni, kuru vacuoki puorguojuši mīlesteibys tyltam, sper sovus pyrmūs sūļus, izdzīdūt, zeimejūt, doncojūt pasauli! Bet kas tod byus septeitais? Kas ir myusu septeitais pakolns, iz kura viersyuni tīcamēs?”
„Kas tu taida esi?” – „Tei jūceiguo, kas guliejuse zam myusu pādim kai dzeļžaceļa slīdis, kai puču pakluojs, kai slapnis snīgs i styndzynūšs lads.” – „Kū pīsacāluse? Byutu palykuse tīpat i klusiejuse, mīreigu dzeivi aizvadejuse!”
Nu pyuļa izskrīn moza meitine viļņainim motim i bierniškeigā balsteņā šveikst: „Varbyut, ka septeitais asam mes?” Puorejim iz šaļti mute aizaver kai piļsātys vuorti, bet tod otkon puorsteigumā atsaver. „Septeituo ir muna vacuo mameņa, kas nu kiupūšys ponnys izjam uorā korstys, smuordeigys vafelis, satyn tūteņā, pīpylda tūs mutis ar kiustūšu karameli i nas iz Mikeļa dīnys tirdzeņu,” jei nūber. Tod jī pīsavīnoj vīns ūtram, cyts piec cyta. „Septeituo ir muna muosa, kas vysuos svietejamuos dīnuos mirdz iz skotuvis kai snīgbolta balerina, īdvešūt dzeivi dinamiskā dejā!” „I muns tāvs, kas napagurs taisa kruzuļainus muola pūdus i krūkys ar lelim vādarim, nu kurom iudiņa pasadzert!” „Septeituo ir muna mameņa, kas bibliotekā kai duorguokūs gostus sasādynoj meikstūs zvārus, atdzeivynoj tūs i ruoda bārnim puosokys!” „Septeitais ir muns draugs, kurs iz estradis skotuvis viņ paspiej dasadūrt gitarai, kod jau pa piļsātys ūļneicom izaplota vysu emoceju muzykaluo gamma!” „Septeitais ir muns daudzbaļseigais kuors, kura bolsus es dzieržu i atškiru pat nu tyukstūša cytu dzīduošonys svātkūs!” „Septeitais asam mes,” es darunoju.
„Septeitais asam mes,” pa mozam jūs vuordi atsabolsoj pa vysu piļsātu, cikom jūs sadzierd vysi, ari tī, kas pirmeņ siediejuši sātā. Sorkonī i guņs ružovī, solmu dzaltonī i pavasara zalī, dabasu i nakts zylī i cereņu violetī – jī ceļās i izpleš sovus spuornus, i gavilej. I niu es jiutu – kod es beju zeme, zam manis sytuos korstuo Latgolys sirds. Tī jei sytās aizviņ.
Karteņa: Agnesis Gusarovys personeigais arhivs


text:
Politika
Kū gaideit nu Latgolys Kongresa? Eisuo atbiļde.02.05.2022
Vysa myusu dzeive (ari Latgolā) tagad ir apsaverama iz Ukrainā nūteikūšuo Krīvejis armejis ībrukuma fona. Kai tys ir pamainejs prioritatis iz pasauļa, vaļstī i Latgolys regionā? I kuri napadareitī dorbi ir atsakluojuši vēļ plykuoki?
Taišni iz skorbūs nūtikšonu Ukrainā pasaverūt, varam lobuok nūviertēt, cik lelā drūšeibā asom poši – ticim, ka varam pasaļaut iz starptautiskūs organizaceju, bet ari pošim koč kas juodora – cik labi asom organizāti sovā vaļstī, sovuos pašvaļdeibuos, sabīdriskajuos organizacejuos i Latgolys regionā kūpumā, kab pījimtu atbiļdeigus lāmumus kai mīra, tai ari (nadūd Dīvs) kara laikā? Jau tagad kars nūteik na tikai Ukrainys teritorejā, tys nūteik ari pi myusu – plašsazinis leidzekļūs, škārsteikla socialajūs teiklūs, privatajuos sarunuos ar draugim, rodim i sovā saimē.
Vysaidūs laikūs ir nūtykuši latgalīšu saīti, kongresi, konferencis… Ir daudzys reizis raudzeits formulēt kūpeigūs ilgtermiņa mierķus i atkuortuoti skanejuši aicynuojumi vysaidom atbiļdeigajom īstuodem. Tok gods nu goda ci kotrā nuokamajā pasuokumā radzam, cik gryutai ir tikt pi kaidu izmierejamu rezuļtatu. Nav tai, ka nikas nav izdareits. Koč kas ir panuokts, koč kas ir nūtics pats nu sevi, nazkū ir izdarejuši naatlaideigi individi voi kaida aktivuoka sabīdriska organizaceja, bet kūpejī Latgolys i latgalīšu dzeivis socialekonomiskī ruodeituoji ir tuoleji nu Latvejis vaļsts i nu Eiropys videjim. Tai sauktuo regionaluo navīnleidzeiba Latvejā ir vīnkuorši klīdzūša. Ari kuļturys, izgleiteibys, identitatis styprynuošonys lauceņūs latgaliskais nazkur īsaspīž latviskajā, nazkur “jaucās” pa vydu, nazkur izkreit pavysam – nav eistys skaidreibys ni pašvaļdeibu darbinīkim, ni vaļsts īstuožu īriednim, ni školuotuojim, ni uzjiemiejim, ni politikim. Ka nav skaidreibys, tys ir pyrmais signals par nadrūšeibu regionā i vaļstī.
Par kūpejū Latgolys regiona ekonomiskū i cytu jūmu atteisteibu eisti nivīns nav atbiļdeigs. Pareizuok sokūt – atbiļdeigi ir daudzeji, bet nivīns da golam nav saucams pi atbiļdeibys par loba rezuļtata naesameibu. Tys pats ari cytuos jūmuos. Regionaluo atteisteiba nav tikai termins, kuru gona īraksteit vīnys ministrejis dokumentūs i vyss pats nu sevi atsarysynuos. Tys ir kūpeigs dorbs – i pašvaļdeibu, i vyss vaļdeibys (i tuos pakļauteibā asūšū īstuožu). Regiona drūšeiba ir i rūbežsorgu, i policejis, zemissardzis dorbs, kai ari sātys, kas apdzeivuotys palīk ari dziļuokajūs laukūs, a na sabierst zam buļdozera ci laika zūba. Regiona labkluojeiba ir īkšzemis kūpprodukta cypari i kotra individa prīca par nuokamū saulainū dorba dīnys reitu!
Kai tikt pi lobuokys dzeivis Latgolā? Bīži viņ vyss eistyn ir pošu latgalīšu rūkuos. Latgalīšim (i nīvinam cytam) ir juouzajem atbiļdeiba par Latgolu. Valkūt paralelis ar nūtykumim Ukrainā i Krīvejā, Boltkrīvejā – kurs cyts uzajims atbiļdeibu, ja na kotrs “mozais es”? Tys ir cīš svareigi, kab poši latgalīši aktivuok īsasaisteitu sabīdriskajūs procesūs, navaļdeibys organizacejuos i, da, ari partejuos. Vysuos! Kū vairuok jimuos byus latgalīšu, tū vairuok latgalīšūs īsaklauseis politiķi nu vysu spuornu.
Ukrainā jau nu 2014.goda vaļsts teritorejis aizstuoveiba baļstejuos iz breivpruoteigūs kusteibys placim, a Krīvejā vairuok kai 20 godu laikā vaļsts aparats mīdze i pa druskai damīdze vysus, kas varē, gribē i uzadrūšynova nūsastuot pretim valdūšajam režimam. Daudzeji beja spīsti emigrēt. Vēļ vairuokums vīnkuorši sasamīrynova. Taišni deļ tuo niu pasauļs vainoj vysus krīvus i vysus Krīvejis Federacejis īdzeivuotuojus, ka jī faktiski ar sovom rūkom (ci pīkrisšonu klusejūt) ir ļuovuši dzimt diktatoram, kurais ir īsuocs asiņainuokuos “militaruos operacejis” Eiropā, kaidys nabeja pīdzeivuotys nu ūtruo pasauļa kara laikim. Atbiļdeiba par tū leluokā ci mozuokā mārā juouzajem kotram Krīvejis pilsūņam!
Tai ari niule Tev i maņ juoīt kūpā, lai izrunojam, kū i kai dareisim nuokamajūs pīcūs godūs? Kai mes varam “nu volūdys da ekonomikai” (drūšeibu īskaitūt) paceļt vysys jūmys Latgolā? Vīna pašvaļdeiba tū navarēs izdareit, vīna ministreja ari nā, vysu nūveļt iz kaidys sabīdriskys organizacejis placim byutu napruots… Taitod raugam īlikt vysmoz golvonū virzīni, kurā visim kūpā “rakt”!
Mes Latgolā niule asom kai taids tvaika viļcīņs, kas šņuoc i laiku pa laikam taurej, tok cīš lānai īt iz prīšku, tod pa inercei nu nuokamuo kaļneņa lejā… Ci varbyut asom kugis, kas bez motora i bez buru dreifej pasauļa viejūs i voldūšajuos straumēs? Itū viļcīni ir juoizlīk iz slīdem i juoīdūt jam skaidrs mierkis, energija kusteibai i sitema, kai tuos “ūgleitis” saguoduot, kab viļcīņs naatsastuotu, a aizvin skrītu iz prīšku, lai sasnīgtu i apsteigtu pasauļa nūsaceitūs i vys maineigūs izaicynuojumus. Ka tys ir kugis, tod tai pat ir vajadzeigs motors ci vysmoz gona iztureiga i pareizā virzīnī pagrīzta bura. Lai tys myusu kugis naaizīt pa “Moskvas” pādim – respektivi, nanūsleikst!
Latgolys kongress nūtiks tikai treis dīnys. Piec byuteibys – pyrmajā dīnā svineigī pasuokumi par gūdu 1917.goda Latgolys latvīšu kongresa atceris dīnai i 2022.goda kongresa atkluošona. Leluokais dorbs nūlykts iz 28.apreli, kod dorba grupuos tiks apsprīsti vysaiduoki vaicuojumi i pa gabaleņam kūpā lykta ari kūpejo kongresa rezoļuceja. 29.datumā – svineiga Saeimys deputatu (Latgolys apakškomisejis) sēde, tod politiķu nalela “capynuošona” Juoņa Dombura vadeibā i beiguos rezoļucejis apstyprynuošona.
Ir izskanejuse vysaiduoka kritika i vys jau ka vēļ skanēs kongresa reikuotuoju vierzīnī, tok skaidrs, ka pa puors dīnom mes navarēsim atrysynuot vysus Latgolys vaicuoumus. Es personeigi grybu ticēt, ka Latgolys kongress var tapt par pastuoveigu Latgolys dzeivuotuoju (Latvejis pilsūņu) vīdūkļa paudieju – kūpeigys pozicejis formulātuoji. Tū skaļuok i precizuok pasceit var paleidzēt organizatoriska struktura, kam juostruodoj ari kongresu starplaikūs. Kaidai tai byut, kaidā sastuovā, ar kaidu puorstuovnīceibu i, golvonais, kas varātu veikt tai sekretariata pīnuokumus, tys ir juoapdūmoj ituos nedelis laikā i pīktdiņ ir kūpā juoizlem.
Vysa puorejuo informaceja, kas saistuos ar Latgolys Kongresu – pasuokumu kuorteiba, dorba grupu programa, īspiejis sekuot nūtikšonom attuolynuotai – ir i byus atrūnama škārsteikla lopā latgolyskongress.lv
Nūslāgumā drusceit par identitati. Kai jī poši atzeist, taišni kara prīškā i faktiski tuo laikā ukraiņu tauta klive par naceji i skaidri īzeimē sevī atškireibys nu ībruciejvaļsts pamatnacejis. Karš apvīnova Ukrainys vaļsti, tuos sabīdreibu, i nūstyprynova jūs identitati. Godim iļgi Latgolys sabīdriskuos organizacejis ir runovušys, stuostejušys, cik svareigi ir Latgolā kūpt i styprynuot latgalīša pašapziņu. Cik tys ir svareigi na tikai regiona, bet ari vaļsts, na tikai kuļturys, bet ari ekonomikys i nacionaluos drūšeibys kontekstā. Ka agruok tū kaids vēļ nasaprota, tod vairs nazynu, kaidus argumentus stuosteit – myusim visim kūpā ir svareigi apvīnuot vysus Latvejis i atseviški jimtus Latgolys dzeivuotuojus, styprynuot kotra pašapziņu i spieju sasadorbuot!
Cik mes kotrs byusim styprs, tik stypra byus Latgola! Kū stypruoka byus Latgola, tū stypruoka ari vysa myusu vaļsts. Tys nav lozungs, tei ir formula, pi kurys pīsaturu.
Jurs Viļums, Latgalīšu kulturys bīdreibys vadeituojs.Atgriezties atpakaļ
Komentāri (0-3/3)
Tiesi taa.cik stipri pasi busim tik stipra bus latgale..laimes laci negaidiet..klystiet lotgolisi pasi par laimes laciem ..dievs daba darbs ir laimes formula...vajag tikai rakt un stradat..un iestadit latgalee muzzalu ceribas koku..ticot cerot un milot.
Mja..losenite ari rukaa pavasarii darba laukos daudz.sodien ieseja darzaa seklinas sastadija sipolus..jarave zemenes..zale aug kaa negudra...iedzer berza sulu..kads samapaiets un vel par velti.pilns pagrabs..uh..paveries apkart latvija zalo..mezi zalo.purenes tik zeltainas.un saulite pa zemes virsu ripo..mosties celies un stradaa.darbam brivibu gadaa.ari losenei laika lasit atliek pa visam maz..jastrada draugi.atputisimies kad nuumirsim.
Ibio mio tikko palasoju vadosos portalus..rudenii sola badu..nu tik talu pasaule nonakusi.21.gs..
vakarinas dzersu vodku un uzkodisu selodku..traki miilue traki laiki..nekad vairs nebus ta ka agrak.losenite noskumusi..labak tadas zinas nelasit.un gremdeties pagatnes atminas.
vakarinas dzersu vodku un uzkodisu selodku..traki miilue traki laiki..nekad vairs nebus ta ka agrak.losenite noskumusi..labak tadas zinas nelasit.un gremdeties pagatnes atminas.
Lasiet vēl
Nedēļas skaitlis
No 1. jūlija siltumenerģijas tarifs Daugavpilī sastādīs 90,64 EURMWh.Apspriest
Aptauja
Vai Jūs esat iepazinies ar informatīvo bukletu “72 stundas. Ka rīkoties krīzes gadījumā”?
Jaunākie komentāri:
Kariņš - premjera amata kandidāts 14. Saeimas vēlēšanās no «JV»
Es uz velesanam neiesu.
Sīkāk...
Sīkāk...
"Sarunas par Latgali un ne tikai" 2022 - 2. raidījums
Un rit es dosos atkal uz tirgu..es negribetu braukt ar auto bet ar baltu zirgu.lai visi brinas.ka senos laikos un dzivot majinaa ar aizveramiem logiem..un iedzert lotgoluesu alinu no mala podiem.losenite ir krietni ieravusi sivo..uz to..lai lotgoliii dzivo..ligo ligo Sīkāk...
"Sarunas par Latgali un ne tikai" 2022 - 2. raidījums
Ir izgaisusas svetku liesmas un ligo dziesmas ..ir tikai tveice dumakaini spoza..no jasminkruma pazudusi oza..tas izdeg tveicee nu glyzi ka cilveku dzives..kaa jasmina ziedlapinas pilna taka..tik leni izzust dzivibas aka..saindeta..es velos padzerties no spekavota..tak vieba dzive man tak dota.. Sīkāk...


text: Maruta Latkovska dzymuse 1954. goda 3. martā Viļānūs. Piec žurnalistikys studejom i dorba žurnalā “Padomju Latvijas Sieviete” Maruta atsagrīze Viļānūs. 1988. godā Marutu Latkovsku uzrunuoja bazneickungs Andrejs Aglonietis, lyudzūt pīsadaleit žurnala “Katōļu Dzeive” atjaunuošonā. Žurnala pyrmais atjaunuotais numers izguoja 1989. goda pavasarī, Maruta guoduoje par žurnala izdūšonu 26 godu garumā, asūt tuo redaktore. Piečuokūs godūs ar žurnala “Katōļu Dzeive” ryupem izdūtys ari vairuokys gruomotys latgaliski. Vysus garūs godus žurnals “Katōļu Dzeive” spieje saglobuot ari latgaliski raksteitū vuordu. Žurnala puslopuos publicāts daudzi literatu i publicitikys dorbu. Latgolā labi zynomi ari Marutys Latkovskys taiseitī radejis raidejumi “Volūdys vaicuojums”, kurymūs jei atkluoje latgalīšu volūdys niaņsis i mozuok zynomū.


text:
Latgolys tāla personifikacejis – Muora, muote, jaunuokuo muosa, bosuo buorine
Roksta autore: Sandra Ūdre, portals lakuga.lv
Kū jius īsadūmojat pi vuorda “Latgola”? Daudzi atbiļdēs, ka – Latgolys Muoru. Tyukstūšom reižu Latgolys vizualizacejai tiražāts pīmineklis “Vienoti Latvijai”, tautā saukts par Latgolys Muoru. A pats Muorys jiedzīņs ītver daudzsluoņainu simboliku. Vēļ Latgola īduomuota saimis sīvīšu lūmuos – bīžuok kai muote voi muosa, tok ari buorine.
Latgola – Muorys zeme
Muorys tāls Latgolā ir sinkretisks – poguoniskuo muotis dīveiba, kurys puorzynuošonā materialais pasauļs, leidzdaleiba sīvītis svareigūs momentūs (eipaši dzemdeibuos) i kasdīnys dorbūs (parosti klāvā), saplyuduse ar kristeigū Dīvamuoti Mariju. Arhaiskuokā indoeiropīšu kontekstā vuordsakni *mar- attīcynoj iz ambivalentu dīveibu – dzeiveibys devieju i reizē jāmuoju, jei var īsamīsuot htoniskuos (zemis) radeibuos, kai zaļkts (zeļčs), malna vabale, rupucs.
Tautysdzīsmēs varim redzēt vysaidu Muoru, i kai navālamu htonisku radeibu: “Lieļu Muora eļnē brauce/ Ar tim dzeļža ratinim./ Valnam devu driču sīku,/ Lai jis Muoru nūduovej./ Valns apēde driču sīku,/ Reitā Muoru nūduovēs.” I kai spūkainu paruodeibu: “Meitys, spūļu natinit,/ Catūrtdīnys vokorā:/ Catūrtdīnys vokorā/ Svāta Muora ruodejuos.” I kai lobvieleigu muotis dīveibu, leidzeigu Jaunovai Marijai: “Svāta Muora vuškys cierpa/ Muna klāva dybynā;/ Es padevu dīvpaleigu,/ Maņ apsedze vylnuoneiti.” A poša popularuokuo tautysdzīsme, kurā pīmynāta Muora, ir „Pi Dīveņa gari goldi”, kura myusu dīnuos nūsaklausoma vysaidūs skaniejumūs.
Bronzā koltū Latgolys Muoru – Latgolys Atbreivuošonys pīminekli “Vienoti Latvijai” – svineigi atkluoja 1939. g. 8. augustā Rēzeknē, dīmžāļ padūmu varys guoztū pīminekli daguoja atjaunuot i atkluot vēļreiz 1943. gods augustā i trešū reizi – 1992. gods augustā. Lai ari pīmineklis sastuov nu treju figuru, važu ruoviejs i lyugšonā īgrymušuo tautu meita ar ūzula lopu viertini “nateik pamaneiti”, a izcalta teik centraluo sīvītis figura ar kristeņu lobajā rūkā.
Par pīminekli plašuok stuosta dokumentaluo filma “Latgales Māras ceļš” (režisori V. Ivdris, M. Justs; 2009), I. Vilčukys sastuodeitais izdavums “Piemineklis un laiks” (2017, 2019). Latgolys dzejnīki Latgolys Muorai veļtejuši daudzys dzejis ailis.
Sovutīs Ontona Rupaiņa trilogeja “Māra mostas” (1951, 1952, 1966; 2016) napastorpynuoti, na car pīminekļa tālu izsoka Latgolys kai Muorys zemis identitati. A patīseibā Latgolys apzeimiejums “Muorys zeme” primari ir latiniskuo “Terra Mariana” tulkuojums.
Terra Mariana
Latiniski Terra Mariana ir Muorys zeme – teritoreja eipašā Jaunovys Marijis paronažā, tys ir ari bejs oficials vydslaiku Livonejis (13. g. s. suokys–1561) nūsaukums. Viesturiski Livonejā (13. g. s.–1561) īguoja krysta karūs īgiutuos i apvīnuotuos lībīšu, latgaļu, zemgaļu, kuršu, sieļu i igauņu zemis – 5 bazneicys vaļsts aizjēme Latgolu, Vydzemi, Kūrzemi, Livonejis ordeņvaļsts aizjēme Igaunejis teritoreju. 1219. godā Vatikanā pāvests Honorijs III nūvēlēja Livonejis jaunkristeitūs svātuo Pītera patronažai i Latgolai varēja sauktīs Terra Petrina. A veiskups Aļberts ir īsastuojs par Marijas zemi, partū ka jau 1015. godā pāvests beja veļtejs Jaunovai Marijai padūtuos lībīšu zemis i Reigys veiskupejis katedrali, a Aļberta nūdybynuotuo Zūbynbruoļu ordena karūga vīnā pusē beja attāluota Marija ar bārnu, gols golā vītejim poguonim jau ir Muorys kults, kū varātu atteisteit par Jaunovys Marijis kultu, a svātais Pīters piļneigi svešs.
1561. godā Livonejis kara rezultatā agruokuo Terra Mariana beidze pastuovēt, Latgola tyka pūļu rūkuos. 1656. godā Pūlejis karaļs i Leitovys lelkņazs Jans II Kazimirs Vāsa pasludynuoja aktu par Pūlejis–Leitovys (itymā skaitā ari Latgolys) nūdūšonu Jaunovys Marijis aizbiļdnīceibā.
Latgolys skoti i informaceja par senejom Livonejis pilim, bazneicom īkļauta unikalā albumā “Terra Mariana” (1888), kas globojās Rūmā, Vatikana Apustuliskajā bibliotekā, tei pāvestam Leo XIII atsyuteita kai duovona nu Baltejis katuoļu prīstereibys 50 godu jubilejā, teksta autors beja Latgolys viesturnīks, publicists G. Manteifeļs. Izdavums ir lelformata (61×45 cm) 70 pergamentu foliants, vuoks taiseits nu pluonys kozysuodys i dekorāts ar pavesta gierbūni i burtim zaltā i sudobrā. Albums īlykts ar sudobra kolumim puškuotā kūka futralī. Albums 1903. godā Reigā tyka izdūts vēļreiz, mozuokūs izmārūs, ar tekstu vuocu volūdā i malnboltim attālim. 2011. godā izdavums pīdzeivuoja faksimilizdavumu.
“Ai, māte Latgale”
Nazkod E. Rozenštrauha dzīsmi “Ai, māte Latgale” ar I. Kalnāris vuordim dzīduoja A. Kukule, jei ir kai veļtejums Latgolys veiramuotei nu vadaklys vydzemneicys. Prestiži Latgolys puišam dabuot par sīvu puornūvadneicu, vysim rodim nu tuo kas dateik. Atguodojit, cik izmiseigi O. Rupaiņa komedejā “Dzymtā zemē” Apale grib tikt pi vadaklys reidzineicys. Stereotipiski, sīvysmuote ar puornūvoda znūtu gon ir vaira nūsaklapatiejuse par tū, kai ītruopēt znūtam i juo smolkajim rodim.
Ar taidu pat nūsaukumu “Ai, māte Latgale” 2001. godā izguojs popularzynuotniskūs apceriejumu i literarūs tekstu kruojums, kas simboliski byutu uztverams par duovonu Latgolai.
Latgolys kai muotis tāls vairuok saistuos ar pazudušuo dāla motivu. Beibelis pazudušais dāls tāva sātu atstuoja aiz sovvalis, a latgalīšim tys saīt daudz tragiskuok – dzimtine juoatstuoj deļ tryukuma. Muote Latgola skumst deļ pasaulī aizkleidušūs bārnu, jī skumst deļ pazaudātuos dzimtinis. Pyrmajā latgalīšu dzejis antologejā “Kùkle” (1914) tys ir pamatmotivs, pat dzejūļu nūsaukumi daudz pasoka, pīmāram, S. Ceiruļnīka “Wasala palic tu, Dzimtene”, J. Pabērža “Dzìsme swešumâ”, Benis Barkanis dzejūli “Latwit, wai nawa tew žàl” par dzīsmi pataisejjuši “Baltie lāči” – izaruoda, piec vaira kai 100 godu tei otkon ir aktuala tema. “Woi aizmèrsi, bròlit, ka dzimtenes saulei,/ Ka eistynai mòtei wysmeiloks ir wòrds,” roksta Latgalis (F. Kemps) dzejūlī “Aizmèrsta Dzimtene”.
Jaunuokuo muosa
20. godu symta 30. godūs, eipaši K. Ulmaņa autoritarisma laikā, presē i publiskuos runuos ar patosu teik pastreipuots Latgolys kai Latvejis jaunuokuos meitys tāls, i tū, kab pamatuot Latgolys latvyskuošonu – pīleidzynuošonu vacuokajom muosom Kūrzemei i Vydzemei, proponej ari Latgolys cylvāki. Tai Leitovā dzymušais, a Latgolys literatu saimei pīdereigais Augusts Smagars roksta: “Latgale, kā jaunākā Latvijas meita, ir ilgus gadu simtus dzīvojusi kā bārenite, šķirta no savas mīļās mātes Latvijas, tamdēļ ar sevišķu uzmanību pieiesim pie tās latviskošanas. (..) Un lai Latgale varētu pa šo jaunā laikmeta radīto ceļu iet stingriem soļiem, nepieciešams tai ceļa rādītājs un vadītājs. Un šis ceļa vadītājs ir jaunā laikmeta ideju propaganda Latgalē.” (“Latvijas Kareivis”, 1934, nr. 273)
Jaunuo propaganda puormej puosoku gudreibu, ka taišni trešī tāva dāli i buorineitis iniciacejis (puorbaudejumu) puosokys izpylda naīdūmojamus aizdavumus partū, ka jī muok sasadorbuot ar vajadzeigajim paleigim, jim pruotā īīt taidi nastandarta rysynuojumi, da kurūs “pareizi” dūmojušajam nikod naatminēt, gols golā jī ir poši, jī nivīnu naatdarynoj, a taišni “pareizī” saiminīku dāli i meitys ir tī, kas čāmojās piec cytu. Latgolai praseit palikt par uoreji leidzeigu vacuokajom muosom ir tys pats, kas puosoku varūnim palikt par jūs pretstotim.
Taidam puosoku interpretacejis pīmāram žurnalā “Zīdūnis” (1934, nr. 7–8.) puorpublicātuo J. Lapiņa “Trešās māsas mācības” fragmenti (izcālumi – S. Ū.): “Īvītojam laikrokstā “Rīts” Nr. 41 nūdrukotu rokstu par Latgolu, lai mes mocātūs vērtēt pi sevis pozitivōs puses, tos vēļ lobōk styprynojūt – myusu tautas un vaļsts spūžokai nokūtnei.
Mēs visi zinām pasaku par trijiem dēliem, no kuriem bijuši divi gudri praktiķi, bet trešais – muļķīgs filozofs un dzejnieks. Bet mums ir arī moderna pasaka par trim māsām, no kurām divas, Vidzeme un Kurzeme, bijušas lepnas un gudras un maz sagājušās ar jaunāko māsu — Latgali, jo tā bijusi drusku savādniece, it kā muļķīte, it kā snaudule, viņa ar saviem bērniem mīlējusi baznīcas priekšā cilāt savu rožukroni.
Divām māsām, Vidzemei un Kurzemei, ir tāla slava, viņas sasniegušas daudz izglītībā un turībā, viņas pārvērtušas Rīgu par lielu, bagātu galvas pilsētu, kur latviešiem pieder mājas, vērtīgākas kā pilis. (..) Trešai māsai Latgalei nav bijis maizes ko ēst, viņa gājusi svešās gaitās grāvjus rakt, dzelzceļus taisīt. Latgales dēli un meitas kalpo par vienkāršiem algādžiem. Tomēr, kad labi apskatāmies, tad redzam, ka arī trešā māsa ir tā izaugusi un pārvērtusies, ka pie viņas ir jāiet mācīties dzīves mākslu. Pie nabadzīgās, slikti ģērbtās māsas, kas nākusi uz Vidzemi, Zemgali, Kurzemi stingrā dzīves skolā. (..)
Latgale ir mūsu nākotnes zeme, jo viņai ir bērni un kam bērni, tie valdīs pār zemi. Latgale dod darbā milzīgas ļaužu masas. Baltijas daļā – laukstrādnieki ir tikpat kā izmiruši. Zinu pagastu, kur viens vienīgs laukstrādnieks. Latgaļi Baltijā mācās jaunās zemes apstrādāšanas metodes, mācās valodu un uzņēmību. Mums no latgaļiem jāmācās reliģijas cienīšana, pietāte, godbijība, apziņa, ka nākotne ir bērnos. Tā ir jaunās māsas mācība vecajām.”
Ari padūmu laika teksti atguodynoj Latgolys kai jaunuokuos muosys tālu, viņ pastreipojūt, ka niu cyti i Latgolai lobuoki laiki: “Šur un tur ceļmalā pavīd apsūnojis, pussagāzies krusts, pakalnos pret debesīm slien smailes vientuļas baznīcas. Taču tā vairs nav senā Latgale, jaunākā māsa, sērdienīte, kam dzīvē vienmēr kritusi sūrākā daļa. Uz visiem laikiem Latgale nometusi drūmo krusta ēnu un iznākusi saulē.” (Liesma, 1958, nr. 7)
O. Kūkojs republikys presē par Latgolys kulturys nūtikšonom vysod rakstejs ar dzierksti i lapnumu, tok ari jis rokstā “Jaunākā māsa pārcilā savu pūru” radūši apspēlej itū tālu: “Parasti gan ir tā: pirms ved savu pūru tautas, meitas to pārcilā mājās. Tacu Latvijas PSR Mākslinieku savienības visjaunākā – Latgales – radošā organizācija bija tik droša par sava paveiktā košumu, ka nolēma vispirms ar to palielīties tautās un tikai tad nodot pēdējā gada devumu mājniekiem vērtēšanai.” (“Padomju Jaunatne”, 1984, nr. 209)
Nu bosuos buorinis par sorkonū teroristi
Sasajust par buorineiti Latgolai līk sarežgeituo Latgolys teritorialuos identitatis veiduošonuos pādejūs godu symtūs, kod svešys varys – Livonejis, Leitovys lelkņazistis, Pūlejis–Leitovys vaļsts, Krīvejis imperejis – teritoreju bez logiskim argumentim vysaiž puordola i īkļaun vysaiduos administrativuos vīneibuos.
Buorineitis tāls, kas tyvu izmysuma galejam rūbežam, atrūnams 20.–30. godu Latgolys pagrīdis komunistu tekstūs, kur Latgola – boskuoje, meitine zylace palīk par puornūvoda saiminīka pīsmītu kolpyuni ar bierneņu iz rūkys. P. Klaidūņa-Voitkāna (1902–1945) kruojumā “Sadega sirds” (1972): “Latgale – baskāje, soma pār plecu,/ gājēja peļņā uz staciju steidz;/ žēli raud ermoņka, lāpsta pie sāna,/ degvīna pudele pusdzerta līdz.” Izmysums ir tik lels, ka jei dūdās iz padūmu Krīveju, lai atsagrīztukai sorkonuo teroriste: “Latgale naktī ar viltuotu pasi,/ nemieru sirdī un naganu rokā/ atnāk pār robežu, beigusi kursus,/ dumpo, valsts pamatos slepeni rokas.”
Medeju atbolsta fonda īguļdejums nu Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu. Par roksta saturu atbiļd portals lakuga.lv.


text:
Izguojs “Tāvu zemes kalendars 2022”
Roksta autors: portals lakuga.lv
Latgolys Kulturys centra izdevnīceibā izdūts kasgadejais “Tāvu zemes kalendars 2022”, tys kulturviesturiskai i literara godagruomotai ir 32. (83.) goda guojums i juos tiraža itūreiz 2000 eksemplaru, portalu lakuga.lv informēja Latgolys Kulturys centra izdevnīceibā.
Kalendarā, kai vysod, kalendarejs i astronomiska informaceja, Rēzeknis–Aglyunys diecezis goreidznīku saroksts, roksti par lauksaimisteibys, medicinys, arheologejis, viesturis, kulturviesturis, volūdys, nūvodpietnīceibys vaicuojumim, kai ari literatura, kritika i publicistika. Kai īrosts, sovys atminis par saimis viesturi publicej Latgolys īvārojamuokūs dzymtu puorstuovi, godagruomota pīmiņ ari aizguojiejus – žurnalistu Pīteri Tabūnu, rakstneicu Diānu Varslavāni, nūvodpietnīku Jōni Būmani, trymdys tautīti Ati Ontonu Homku.
Itūreiz poši interesantuokī redzīs Latgolys viesturei veļteitī roksti, pīmāram: arheologa Jura Urtāna par jaunatkluotajim piļskolnim Ondrupinis i Feimaņu pogostūs, nūvodpietnīka Valentīna Edmunda Klešnika par Mozū Cyblu, kinorežisora i Latgolys kulturys entuziasta Jōņa Streiča par Ludzys pusis Juzefinovu – Anatolija Gorbunova seņču zemi. Sovūs redzīņūs par latgalīšu rokstu volūdu dalejušīs Jūlijs Trōps i Pīters Turkopuls. Rubrikā “Kulturvēstures pīminekli” – par 19. g. s. izdavumim, kurymūs apraksteiti Vitebskys gubernis latvīšu tārpi, i buramajim vuordim.
Literaturys, kritikys, publicistikys tekstu daļu veidoj jau skaiteituojim pazeistami autori, kai Ilze Keiša, Oskars Seiksts, Voldemārs Vogulis, Magdalena Vjatere, Jūlijs Trōps, Leonards Rakickis, Rūdolfs Linužs, Pīters Meikstums, Evelīna Visocka, Ernests Vilcāns, Romons Spaitāns, Pīters Poļaks, Imants Zeltiņš, Vilis Mileiko.


text:
LgSC kūpsapuļce aizvadeita
Sasatikšonys i īsapazeišonys prīks, smaidi i smīkli, draudzeiba i jaunys idejis – tys vyss vyrmuoja gaisā jaunīšu bīdreibys „Latgolys Studentu centrs” kūsapuļcē, kas nūtyka 9. februarī Reigys jaunīšu centrā „Kaņieris”.
Var drūsai apgolvuot, ka LgSC ir vīna nu spieceiguokajom latgalīšu organizacejom, kura ar padareitajim dorbim ir īgivuse atpazeistameibu na tikai latgalīšu vydā, bet arī vysā Latvejā. Panuokumu atslāgs ir jaunīšūs asūšuo energeja, uzjiemeiba, ticeiba sovim spākim i sirdī asūšais studenta gors, kas nazyud ari piec studeju beigšonys. Par tū, ka nikas tu tuo nav zuds, varēja puorsalīcynuot kūpsapuļcis laikā, kod tyka atsavārts iz izdareitū i runuots par nuokūtnis planim. Par tū, ka latgalīšu jaunīši ir uzjiemeigi i nasabeist izaicynuojumu, līcynoj Dairys Kokorevičys paveiktais; jei beja īsaroduse, lai pastuosteitu, kai topa Latvejis Radejis raidejums „Kolnasāta”. Natyka ari aizmiersts par tim bīdrim, kas LgSC ir bejušs nu pyrmsuokumim, padarejušs organizacejis lobā daudz i da šam nikur nav pazudušs. Pi eipašajom skrūzem kai pateiceibys simbola par padareitū tyka Artis, Ilona, Jurs, Muora, Ilze i Edeite.
Aizvadeitais gods LgSC beja dīzgon ražans, ir tykušs realizāti 7 projekti – izdūti diveji dzejūļu kruojumi – Ingrīdys Tāraudys „Boltais šokolads” i Annys Rancānis „Pylni kārmani dabasu/ Bezdelīgu pasts”, ari „lakuga.lv” ir dorbujusēs, pasateicūt bīdreibys realizātajam projektam, taipat aizvadeitajā godā tyka sajimts finansiejums LgSC administrativūs vajadzeibu segšonai, tyka braukts iz Latgolys školom i vuiceits jaunīšim par latgalīšu rokstu volūdu i vosorā tyka reikuots seminars „Roksti!”, taipat ari organizacejai tyka pīsaisteiti vairuoki breivpruoteigī ar NVA programmys storpnīceibu. Dorbs pi projektim naapsastuoj, i LgSC ir vysod kusteibā, jau janvarī ir suokta nuokamūs projektu eistynuošona, vairuokim projektim teik gaideiti rezultati, i pruotā jau vyrmoj idejis par nuokušajim. LgSC na tykai struodoj, bet muok ari atsapyst, par tū līcynoj gon muzykalī, gon literaturys pasuokumi, gon kūpeigys saīšonys, kod balliešonuos reizem beidzās tikai ar reita gaismeņu.
LgSC dorbojās tī, kur ir vysvairuok latgalīšu studentu, – piļsātuos, kur ir augstškolys i universitatis. Jau vairuokus godus LgSC biroji ir Reigā i Daugovpilī, aizvadeitajā godā darbeiba Riezeknis birojā beja apseikuse, bet bīdreibai ir pīsavīnuojušs jaunīši, kas ir gotovi atsuokt dorbu. Bet vysuleluokuo prīca ir par Jelgovys latgalīšu studentim, kuri pīduovuoja izveiduot LgSC Jelgovys biroju, kas ari tyka izdareits 2012. goda oktobrī.
Kūpsapuļcē tyka īvālāta jauna vaļde – Dagneja Bramane, Kristīne Pokratnīce, Valērijs Kušnirs, Elmārs Ciganovičs i Renārs Kancāns. Nav nikaidu šaubu, ka nuokamais gods deļ LgSC byus pylns pozitivu puormaiņu, jaunu ideju i lelu sasnīgumu.
LgSC vysod ir bejs atvārts sabīdreibai i sovā puļceņā prīcojās redzēt kotru, kam gribīs pabyut latgaliskā vidē, gribīs realizēt sovys idejis i izdareit lobu dorbu Latgolys i leidz ar tū vysys Latvejis lobā!
Kūpā jautruok – pīsavīnoj myusim!
Vineta Vilcāne


text:
Īspiejams, atkluotuokuo interveja apvīneibys “Kapļi” pastuoviešonys laikā
Autore: Renāte Lazdiņa
Poetiskuo roka apvīneiba “Kapļi” ir vīns no alternativuos muzykys i, īspiejams, pretruneiguok vārtātuokajim ansamblim Latgolā, kurs nasabeist lītys saukt eistajā vuordā. Ari jūs sastuovs ir vysai raibs i, var saceit, alternativs, ite – kai jī poši soka – kapļoj, suocūt nu škoļneicys i muzykys školuotuojis da tuolbrauciejam i psihologam.
Drupeit pyrma apvīneibys debeja albuma “Ašņa dasys” prezentacejis koncerta Latgolys viestnīceibā GORS jūs improvizātajā īrokstu studejā Kuorsovys nūvodā teikūs ar vīnu nu apvīneibys, kai jis pats soka, goreigajim tāvim – multimuokslinīku Oskaru Orlovu aba tautai vairuok pazeistamu ar pseidonimu Raibīs.
Kas tod eisti ir poetiskuo roka apvīneiba “Kapļi”?
“Kapļi” ir taids emocionals grupiejums, kotrs cilvāks ar sovu energeju i struovuojumu, vysi koloritys personeibys – es (Oskars Orlovs) asu kai muokslys cylvāks i vairuok rokstūšais, Arņs Slobožaņins ir muzykants, i mes tū ari tai pīsokom – ka tei nav juo oficialuo grupa, bet tys ir juo, tai sokūt, uorlauleibys bārns (smejās). Tod ir Andris Jurāns, kū mēs koncertūs asam īsaukušs par Jurjānu Andreju, jis myusim apvīneibā syt bungys. Ir tausteņu saimineica – muzykys školuotuoja Rasma Kulamova, kas piec kotra koncerta soka, ka īs paceli, bet tai i nav nūguojuse, i es cereju, ka jei nanūīs, partū ka jei eistineibā dūd lelu īguļdejumu apvīneibā. Tod myusu apvīneibā ir basgitarists Jurs Linužs i ari, cerams, jau Rēzeknis Augstškolys studente Aija Čoiča, kas itūgod Rogovkā beidze 12. klasi. Šaļtim pīspieļoj ari Juoņs Noviks.
Taitod pylnajā satuovā asam septeni cilvāki, i tān myusim vēļ ir dasavīnuojs Elgars Ludbuoržs, bet maņ jau vyspuor dūma ir savuokt 13 cylvāku sastuovu, taitod – ka ir kaidi pyutieji – laipni aicynuoti.
Redzi, tei ir apvīneiba i nivīnu navar pīspīst, i, kai es jau nu suokta gola asu sacejs – ka ar myusim spieļoj, tys ir labi, i, ka ar myusim naspieļoj, tys ari ir labi. Tys ir kotra cilvāka individuals stuovūklis – ka tu gribi spieļuot ci, kai mes sokom, kapļuot – tod tu ari kapļoj.
Par kū Buozova, ar kū itei vīta eipaša?
Leluokuo daļa apvīneibys dalinīku ir nu ituos pusis, ari Arņam sāta tepoš natuoli, vīneigi es nu Drycānu. Bet ite ari suocās Eiropa. Saprūti, mes tān asam viņ treis četrus kilometrus nu Krīvejis rūbežys, bet ite ir taida kai oāze, klusums, tepoš blokus mīžu lauks kai jiura. Ite ir taida cīši forša vīta. Mes ite atbraucam, capam dasys, sakurynojam pierti, i ite nūteik ari tys rodūšais process.
Cik tod bīži ite, Buozovā, vysi sasalosot iz tū kapļuošonu aba mieginuojumim?
Nu, bīži nav, bet tod, kod ir, tod ir. Tys parosti ir vokorūs, kod visi var saīt – nu kaidu sešu da nakts divpadsmytu.
Kai tys suocēs, kai tī kapļuotuoji vysi sasalaseja?
“Kapļu” viesture suocēs 2007. godā, kod mes ar Arni struoduojom vēļ Latgolys Radejā i īrakstejom vīnu dzīsmi, es gon vaira naatguodoju, kaidu. Dzīsmi īlykom draugūs i syutejom draugim, i tī tymā laikā beja taidi kai skype koncerti. Tei beja drupeit taida kai pasabalavuošona, kod mes variejom pasasmīt par vysu i reizē ni par kū i, prūtams, ari par sevi. Tai suocem mes divatā, i tod tys aizguoja. Tod pīsavīnuoja taids Kristaps ar īsauku Koijōt. Bet jis tān preciejīs i nadzeivoj Latvejā.
Tān mes ite, Buozovā, ari īrokstom tuos dzīsmis, savadam instrumentus i tepoš piertsaugšā rokstom, i ite mes ari sarakstejom myusu pyrmū mozū (EP) albumu “Prauda par Madali”. Cylvākim suoce patikt, ka Latgolā var rastīs i koč kas sviežņuoks. Tai mes i kapļojam.
Tān jius sovā daiļradē aizgiunit ari taidus nūpītnuokus myusdīnu vaicuojumus.
Mes tān suocem spīst iz suopeigim punktim. Tod, 2007. godā, kod tikai suocem dzīsmis raksteit, izdūmuojom, ka ar “Kapļim” ilgtermeņā gribim sataiseit ari taidu dzeivū performanci. Tod 2013. godā mes tū izdarejom, partū ka nūvuocem “dzeivū” sastuovu. Ite juosoka paļdis Valteram Murānam, ka jis “Ausmeņā kebabs” myusim ļuove suokt taidus kai live koncertus, tūlaik sovā apvīneibā mes pīrakstejom ari taidu Daugovpilī dzeivojūšū francūzi Julien Dicharry i vīnu juo dzīsmi adaptiejom sovom vajadzeibom – “Doncoju plyks iz trepem”. Tei ir taida cīši smeļdzeiga dzīsme. Ari jis roksta dzīsmis taidā vairuok pank stilā i ari klīdz tū vairuok sabīdreibai preteju vīdūkli, taipoš kai “Kapļi”.
Bet pyrmssuokumi “Kapļim” beja taidi ka – es gribieju tū pataiseit par dzeju muzykā.
Boņuks “2014” padūšonys ceremonejā. Karteņa: GORA publicitatis foto.
Bet vysys dzīmis jau leluokūtīs suocās ar dzeju.
Nui, bet maņ ir dziļa ītekme nu tim laikim, kod muzyka vēļ beja muzyka –“The Doors”, “Pink Floyd”, Jim Morrison, “Led Zeppelin”, “Rolling Stones” i tai tuoļuok. Es varbyut asu konservativs, bet tod tei muzyka beja muzyka, bet tān pasaruoda taidys apvīneibys, kas tai kai ari aizgiun, bet puorsvorā tei ir popkultura – šmuki izaver, foršs duorgs klips, kurū verūtīs dūmoj – tī tak taidys naudys salyktys, tī tok varātu kū šmuku sataiseit, bet saīt, kai saīt. Bet “Kapļi” nataisa šmukū, “Kapļi” taisa koč kū preteimā popkulturai. Deļtam ari “Kapļi” ir. Taipoš mums ir bejuši vaicuojumi – deļkam naasat gruobekli? Partū, ka gruobekļi ir kotrā pyunē, a kapli ir taids instruments, kū vajag pa kotra rūkai – ite es jau nu sovys pīredzis soku. Maņ tāvs beja daiļomota meistars, i jis, par pīmāru, kapli taiseidams, pīmāruoja tū munai rūkai ci muotis rūkai, kab varātum kotru ušneiti parūceigai izcierst.
Tod tev jau bierneibā sātā beja eipaši kapli?
Nui, maņ beja vysaidi kapli i instrumenti, i, ka pi babys nūbrauču, es navarieju pakapļuot, partū ka jai beja parostais kaplis.
Kai tod nūnuoce da tuo, ka i apvīneibai īdevet ituo instrumenta vuordu?
Nu, pyrmuo dūma Arņam beja projektu nūsaukt “Tausteni”, maņ napatyka, i es pīduovuoju, ka tod jau lobuok “Kapļi”. Jis maņ prosa – deļkam “Kapļi”? Soku, ar kaplim koč pa golvu var īdūt! I tei beja taida spuornuota frāze, i taišņi tai – ar kaplim var i sabīdreibys nazuolis revēt, a, ka cīši gribīs, var i pa golvu īdūt.
Voi nav tai, ka jius sovā ziņā rauga pīleidzynuot ari taidai grupai kai “Labvēlīgais tips”?
Nui, bet es tūmār taidys paralelis navylktu. Latvejā ir daudzys grupys, kas koč kaidus jūkus izmontoj tekstūs, bet mes tūmār asam vairuok alternativais grupiejums, i na vysys myusu dzīsmis, kai “Labvēlīgajam tipam”, var laist voi vajag laist radejā. Par pīmāru, ir albumā taida dzīsme kai “Rudiņa Zalts”, tei ir kaververseja pasauļa klasikai “Autumn Leaves”, bet mes asam puortulkuojuši tū myusu izpratnē. Nā, tī nikuo napīdīneiga nav, bet pādejā panteņā ir taids vaicuojums: “Kod Frančam Kempam byus pīmineklis sovs?” Itū dzīsmi mes sarakstejom Latgalīšu kulturys goda bolvys “Boņuks” ituo goda pasnīgšonys ceremonejai. Myusim vajadzēja izastuot ar dzīsmem, kas varātum apgiut vysys tuos temys, par kū Boņuks teik padūts, – literaturu, muzyku, sabīdreibu i kulturu. I tymā blokā, kas ir par sabīdreibu i kulturu, bolvai dasacātūs cylvāku beja cīši daudz. Kab nasauktu kotru vuordā, topa taids teksts apleik vysam i par vysu kūpumā. I, koč ari tī teksti beja radeiti iz myusu dzīšmu pamata, bet taišni bolvys padūšonys ceremonejai “Rudiņa Zalta” dzīsmē tū beigu tekstu ar vaicuojumu par Franča Kempa pīminekli mes atstuojom i īlykom tū ari albumā. Partū, ka Francis Kemps leidz golam vēļ nav attīceigi nūvārtāts.
Pīminekli ir vīna tema, bet jius jau sovuos dzīsmēs asat runuojuši ari par, pīmāram, emigraceju.
Prūtams, par dzīsmi “Emigranta Polka” asu gon palīleits, gon izsaceiti draudi dzeiveibai, deļtam es dūmoju, ka mēs asam truopejuši na viņ desmitnīkā, bet tī, kur vajag, aizskuoruši i sirdi, i, kai soka, cytus meikstumus.
Taipoš aktuala ir regionaluos ekonomikys tema – ite varātum atsatīkt kai “Emigranta Polka”, tai i dzīsme “Draugs Reigā”, kas tehniski ir ari muna meiluokuo dzīsme.
Redzi, deļtam ari mes atsašķiram nu cytim, mes, par pīmāru, kotru godu braucam izastuot iz studentu korporacejis “Fraternitas Metropolitana” bīdru slāgtū pasuocīni. Suokumā myusus paaicynuoja izastuot kai taidu jaunu grupu, bet tān brauksim jau trešū godu i zāle palīk vys pylnuoka i pylnuoka. I taišņi itaidūs slāgtajūs pasuocīņūs mes asam taidi, kai “Kapļim” vajadzātum byut, kai vīns myusu angļu draugs Džeimss (grupys “Dabasu durovys” skaņuotuojs) ir sacejs: “It’s a comedy band.” (Tei ir komedejgrupa.) I mes tū ari tai pozicionejam, ka mes asam taida comedy band.
Pīvadumam, ir taida Jaunzelandis apvīneiba kai “Flight of The Conchords”, tei ir lateņa, iz kurū vajag īt, bet, dūmoju, Latgolā lelajūs pasuocīņūs, festivalūs tys nav īspiejams. Tū var koč kaidūs taidūs slāgtajūs pasuocīņūs, taidūs, kur cylvāks atīt i zyna, ka byus “Kapļi”, dzīsmis i jūki. Tai pa storpai dzīsmem munā izpiļdejumā mes ari laižam koč kaidus stand up jūkus. Tai tys byus ari jaunuo albuma prezentacejis pasuocīnī.
Kai Kapļi izjiut tū, kai myusdīnuos soka, atgrīzeniskū saiti nu publikys?
Nui, tū es cīši sajutu, par pīmāru, kod mes tān izastuojom koncertā Rēzeknis nūvoda dīnuos, publika beja interesanta, i mes, maņ ruodejuos, atdzeivynuojom vysa koncerta playlisti, ka tai var saceit. Kai es soku – ar “Kapļim” vysod ir juojiut tei publika. Piec pyrmajom dzīsmem i jūkim ir juosaprūt, voi dzīsmem pa vydam voi ari iz prīšku tu vareisi jūkuot voi navareisi, deļtuo ka ir taida publika, kam tī jūki nav vajadzeigi, viņ dzīduošona. Deļtuo maņ vaira pateik izastuot taidā slāgtuokā publikā, kur var vaira jūkuot. Ir taidi jūki, kū ari poši grupys dalinīki nimoz pyrma koncerta nazyna, prūtams, ir ari taidi jūki, kas valkās myusim vysu laiku leidza.
Deļkuo sovai apvīneibai asat dalykuši poetiskuo roka apzeimiejumu?
Suokumā mēs bejom projekts. Projekts deļtam, ka mes eisti naasam dzīdūšuo grupa, deļtuo ka myusu solists vaira runoj i šmukai deklamej. Ir ari latgalīšim cytys grupys, kas šmukai deklamej, bet myusim ir tai poetiski.
Tei ir dzeja i dzejis vuorsmuojumi. Prūtams, ir skaidrys, ka reši kurais myusdīnuos losa dzeju, i, ka tān skaidruošu kai filologs, – ka tu losi dzeju, tev, prūtams, juomeklej tī na tikai pyrmuos sakareibys, tev juomeklej ari tymā dzejūlī kaidi slāptī simboli ci kaidys sakareibys ci vuordu spielis. A, ka tu nameklej i dzierdi tikai pīdzīduojumu, par pīmāru, “Aglyuna, goreiguo komercdarbeiba”, tod tu naasi saprats vysu tekstu.
Kai asat nūsavāruši, voi publika jiusu dzīsmis saprūt?
Beja interesanti, kod mēs suocem koncertēt jau ar aktivu sastuovu i īrakstejom dzīsmis “Emigranta Polka” i “Drycanu mopedistu banda”. Es dūmuoju, ka “Emigranta Polku” vairuok saprass Reigā i koč kur cytur, kai soka, emigracejā, bet dzīsmi par Drycānim, kas ir ari apdzievuota vīta, – vītejuo Latgolys publika, bet saguoja ūtraiži. Kod mēs koncertejam Reigā i uorpus Latgolys, tī “Drycanu mopedistu banda” pateik vaira, īspiejams, deļtuo ka jei ir taida šizeiguoka dzīsme.
Myusim ir bejuši ari taidi koncerti, kod organizatori prosa nadzīduot, pīmāram, “Goreigū komercdarbeibu” voi vēļ kaidu dzīsmi, gryb īrūbežuot, salikt kaidu nibejs cenzuru, bet mes “Ašņa dasuos” nivīnu nanūlīkam, nivīnu naceļam, mes stuostom, kai ir. A, ka tu nagribi redzēt eistineibu, tod varbyut tu nimoz nagribi dzeivuot. Bet kūpumā viss ir par mīlesteibu, tik tei mīlesteiba ir dažaida, ari skorba.
21. augustā “Gorā” poetiskuo roka apvīneiba “Kapļi” prezentēs albumu “Ašņa dasys”
Jius pīsadalejot ari Eirovizejā, tuoli gon natykot, bet kaidys sajiutys palykušs?
Tei beja taida troka dūma, tūmār tī tei sajiuta maņ nabeja loba. Bet, cik ir dzierdāts, klips tai dzīsmei “XXL” ļaudim pateik. Vysmoz cerēsim, ka tai.
Konkurss deļ švītu i dendeju. Gondreiž kai tymā jūkā, kod Dīvs dola dzeivinīkus – šmukūs pa kreisi, gudrūs pa labi, a mierkačs, palykdams vydā, vaicoj: “Nu, i kū – maņ tān iz pusem puorsaplēst?”
Tod jius leidz golam eisti nasaprota?
Es dūmoju, ka nui, dažim žurejis puorstuovim mes patykom, kuram ta napatykom, deļtuo ka myusu solists namuok pareizi dzīduot, bet jis ari narauga tū dareit. Ka jis dzīduotu pareizajuos notuos, tod “Kapļi” nabyutu “Kapļi”. Pīredze tī beja loba, bet es tī vaira nagrybātu pīsadaleit.
Jiusim tikkū kai izdūts debeja albums “Ašņa dasys”. Cik tod vīgli taidai, kai tu soki, comedy band apvīneibai Latgolā ir izdūt albumu diska formatā?
Prūtams, diska izdūšona naatsamoksoj, deļtuo ite grybātu pasaceit paļdis vysim, kas atbalsteja diska izdūšonu, – i tī asam mes poši – apvīneibai “Kapļi”. Myusus naatbaļsteja nivīns fonds, varbyut deļtuo, ka uzskota myusu darbeibu par balaganu,i ka latgalīši par taidom temom navar dzīduot, partū ka juodzīd par Rāznu, Muokūņkolnu i Lubuona skaidrajim dabasim. Nā, prūtams, tū ari vajag piec publikys pīprasejuma, bet tys ari ir tys pretnūstatejums, ka mes asam “Kapļi”. Deļtuo mes ari koncertūs sokom, ka kapli jau nav nikaidi syuda instrumenti, partū ka kapli ir instrumenti. Prūtams, ite var pīsasīt pi smolkom vuordu spielem.
“Kapļūs” ir smolkys vibracejis, i mes īvalkam tū publikys daļu, kas varbyt ari klausuos koč kū cytu, bet “Kapļi” ir kontrasti – tai kai nu pierts īlēkt soltā muorkā i šaļtim čūkstu vēļ apskruopejūt ap ladu.


text:
Pateicoties Marutas Latkovskas Kārļa Skalbes pasakas pārlikumam latgaliešu valodā un mākslinieces Ievas Jurjānes patiesai interesei par latgaliešu kultūru un valodu, sadarbībā ar Latgaliešu kultūras biedrību un izdevniecību “Latvijas Mediji” iznākusi grāmata “Kačeiša patmalis”. Grāmatu varēs lasīt visi, kas prot un saprot latgaliski, bērni Latgales skolās un vienkārši inresenti.
Grāmatas svinīgā atklāšana paredzēta š. g. 30. novembrī plkst. 14.00 Rēzeknes Tehnoloģiju akadēmijā.
Pasateicūt Marutys Latkovskys i muokslineicys Ievys Jurjānis sadarbeibai, kas aizasuoce kai Ievys interese par latgalīšu volūdu i kulturu, ir izguojs breineigs kūpdorbs Kārļa Skalbis puorsoku styla cīneituojim, dūmuotuojim par latgalīšu volūdys byušonu i izdzeivuošonu jaunuokajuos paaudzēs i vīnkuorši muokslys baudeituojim. Partū ka prīcuotīs varēs gon tī, kas dzierd latgalīšu volūdys skaneigumu, gon tī kas meklej stabilys muokslys vierteibys. Ievys Jurjānis zeimiejumi īvad skaistā dzeivis i sapynu savejumā, bet Marutys Latkovskys volūda atgrīž pi sakņu.
Kūpdorbs nabyutu tik dreiži sasnīdzs plotuokys auditorejis, ka na izdevnīceibys “Latvijas Mediji” dzierdeigūs aušu i Latgalīšu kulturys bīdreibys nalela finansiala atspaida.
Gruomotys verseja latvīšu literarajā volūdā jau sateik sovu skaiteituoju, kai sovā viestejumā skaiteituojim nūruoda izdevnīceiba “Latvijas Mediji”: Itei Kārļa Skalbis puorsoka ir izcyls muokslys dorbs, kas nav par vaidiešonu i žāluošonūs. Tys ir stuosts par kačeiti, kurs izstaigoj gryutū dzeivis ceļu navys prosūt, bet dūdūt. 2014.godā itei gruomota tyka atzeita par mīluokū bārnu gruomotu Latvejā. Atbolstūt dūmu par latgalīšu rokstu volūdys vuiceišonu školuos i vuiceibu leidzekļu izstruodi, “Latvijas Mediji” itū puorsoku izdūd ari latgaliski.


text:
2. februarī – Sveču dīna aba Svacaine
Roksta autore: Sandra Ūdre, portals lakuga.lv
Svacaine godskuortu riņčī īzeimej vydspunktu storp Zīmys saulgrīžim i Pavasara vīnuodeibom, nu dziļuo zīmys tymsuma asam izguojuši, prīškā ceļš iz leluoku dīnys gaismu i jaunu ražys cyklu. Katuoļu kalendarā itūs svātkus sauc par Kunga prezentaceju svietneicā, a agruok tei beja Jaunovys Marijis ceisteišonuos dīna – senejuokī Marijis svātki. Partū tei vairuok beja sīvīšu dīna, jū sauce ari par Zīmys Muorys dīnu.
Poguonu godskuorta
Svacainē zemnīki izvērtēja atlykušūs kruojumus, kam vajadzēja byut pusē – ci pītiks iztikšonai da jaunuos ražys, ci byus loba sākla. Suoce pībaruot vystys, lai Leldīnei diej vairuok i leluokys ūlys, balsynuoja suoda kūkus. Kai vysūs godskuortys gūdūs, ar Svacainē, vajag daudz ēst, byut jautrim i daudz tērēt naudys. Svacainis eipašais rituals – sveču līšona, itū dīnu vēļ pyrma kristticeibys izaplateišonys nūtykuši ceisteišonuos rytuali i dadzynuotys svecis.
Latgolā Svacaini sauc ari slavyskā vuordā par Gramneicu (boltkrīvu ГpaMHiцы, ГpaMHiцa, ГpaMHiчHik; čehu Hromnice; pūļu Gromnica, Gromnice, krīvu ГpoMHицa), “grom” nūzeimoj pārkiuni/Pārkiuni – ari dabasu vaļdinīka veidūlā. A itei dīna beja veļteita Pārkiuņa sīvai – dīvītei, kū īsadūmuoja zibiņa veidā, juos aizguodeibā beja bārnu boruošona. Ticēja, ka zibiņs i pārkiuņs itamā dīnā ir loba zeime.
Laika zeimis
Vēļ Svacainē piec vysaidom pazeimem paredzēja, kaids byus laiks pavasar i vosor. Interesanta nūdarbe šudiņ varātu byut laika vāruojumi. Vysdreizuok, ka nikas nu laika zeimu napīsapiļdeis, niule naīt pat ituos jūmys “profesionalim”, bet tys atteista viereigumu i interesi par dobys procesim. Popularuokī laika ticiejumi Svacainē:
- Ka Svacainē saļ – byus solts pavasars; ka sylts – byus agrs pavasars.
- Ka Svacaine solta – byus sylts majs i loba raža.
- Ka Svacainē tak pašalis – byus breineigs pavasars.
- Ka Svacainē saule paspeid cik viņ, ka var ījiugt zyrgu, – byus gona saulis sīna i rudzu zīdiešonys laikā.
- Ka Svacainē saule paspeid cik viņ, ka var ījiugt zyrgu, – da Juoņu byus lobs laiks.
- Ka Svacainē ilgi saule – byus slykts sīna laiks.
- Ka Svacainē saule naspeid – jei naspeidēs ari sīna laikā.
- Kai Svacainē īputynuoti celi – byus leli pavasara plyudi.
- Ka Svacainē vātrains laiks – byus breineigs pavasars.
- Ka Svacaine myglaina – byus lītaina vosora.
- Ka Svacaine apsamuokuse i ar snīgu – byus daudz mads.
- Ka Svacainē pīsormuojuši kūki – byus boguota vosora.
- Ka Svacainē snīg – bitem byus daudz bārnu, spītuošonu i mads.
- Ka Svacainē snīg ci putynoj – byus sylta i lītaina vosora.
- Ka Svacainē daudz snīg – byus daudz ūgu.
- Ka Svacainē sanas kuponys – byus augleigs gods.
Marijis ceisteišonuos dīna
Fizeologiski sīvītis organisms piec dzemdeibu teirejās i atsagrīž normalā ritmā piec sešu nedeļu aba pi 40 dīnu. Myusu dīnuos tik ilga sīvītem ir piecdzemdeibu slimeibys lopa, agruokūs laikūs nedeļneicai, naatkareigi nu pošsajiutys, beja juoīvāroj tikpat ilgs aizlīguma izīt ļaudīs periods.
Tys bolstās cīš arhaiskā prīkšstotā, ka menstruali ci piec dzemdeibom asiņojūša sīvīte nav škeista, jei nikam nadreikst dasadūrt, jū juoizolej nu sabīdreibys i tml. Itū īvāruoja kai poguonu kulturuos, tai judaismā i agreimajā kristīteibā. Ari Latgolā bazneicā muotis guoja tikai 40 dīnys piec dzemdeibu, prīsters deve jom eipašu ceistiešonuos svieteibu, tū ir aprakstejs Dekters sovā “Dorvas cīma ļaudis” (1970).
40. dīnā piec Jezus dzimšonys taipat Jaunova Marija beja ar sovu bārnu guojuse iz svietneicu, par gūdu itam nūtykumam kristīši suoce svieteit Sveču dīnu kai vacuokūs Marijis svātkus.
Kunga prezentaceja svietneicā
Bazneica itūs svātku sakarā ir puormejuse akcentus: 2. februarī niule svietej Kunga prezentaceju svietneicā. Evangeleja viestejums ir par tū, ka siermajam pravīšam Simeonam Svātais Gors beja atkluojs, ka dreiž pasaulī atīs Pesteituojs. Kod Kungu Jezu Kristu 40. dīnā piec pīdzimšonys Jezups i Marija atnese iz svietneicu, Svātais Gors tī beja atveds ari Simeonu. Jis atpazyna jaundzymušajā gaideitū Meseju i, pajiems jū rūkuos, saceja, ka šys vars aizīt mīrā, juo acs ir redziejušys pesteišonu.
2. februarī pyrma golvonuos svātuos misis nūteik sveču svieteišona, nūsvieteituos svecis atguodynoj par Dīva kluotasameibu myusu dzeivē, par Kristus Gaismu. Tod sekoj proceseja, kas simboliski atguodynoj Jaunovys Marijis i Bārna Jezus īīšonu svietneicā i attāloj Kristu kai Pasauļa Gaismu.
Grabneica
Grabneica ir vēļ vīns sinonims Svacainei, lītuviski Sveču dīna teik saukta Grabnyčios. Tys ir nu tuo, ka agruok svieteituos svecis sauce par grabneicom. “Grob” slāvu volūduos nūzeimoj škiersts voi kops.
Bazneicā nūsvieteituos svecis vysbīžuok līk iz nuovis gultys gulūšuo rūkuos, sagaidūt bazneickungu ar Vysusvātuokū Sakramentu; līk pi nabašnīka škiersta ci ari juos tur myrušuo izvadeituoji; līk iz golda, skaitūt lyugšonys ci dzīžūt saļmys; līk pretim svātbiļdei. Taipat svieteituos svecis izmontoj ari laulobu laikā, kod jaunive ci jauničs atsavoda nu dzymdynuotuoju pyrma bazneicys, i aizsardzeibai pret nagaisa pūstu.
Styngrai īvāroj tū, ka svieteituos svecis naizmontoj sadzeivis vajadzeibom i estetiskam baudejumam. Agruok telpu apgaismuošonai izmontuoja pošu lītuos nu vušku ci lellūpu tauku, a voska svecis nese iz bazneicu nūsvieteit.