text:
PAROSTŌ LITURGISKŌ LAIKA 3. SVĀTDĪNE
Jezu Kristu, myusu Kungs un Pesteitōj, mes Tevi lyudzam, lai myusūs byutu tys gors, kas ir Tevī, kod Tu kļyvi cylvāks un mōjōji myusu vydā.
Kaut ari Tev beja myužeigō gūdeiba leidz ar Tāvu pyrms pasaules sōkuma, Tu pasazamōji un kļyvi paklauseigs leidz nōvei.
Paleidzi mums, Tovim vīnkōršajim mōceklim, pazemeibā byut mozlīt leidzeigim Tev. Ļaun mums palikt pazemeigim, kaut ari mes asam dabasu vaļsteibas maņtinīki. Ļaun mums palikt kolpim, kas paleidz sovim brōlim un mōsom Tovā bazneicā un šymā pasaulī. Paleidzi mums ari palikt ticeibā un Tovā kolpōšonā leidz golam. Amen.
Apostolu paaicynōšona.
Šōsdīnas Evaņgelijs stōsta par tū, ka Jezus sovas publiskōs darbeibas sōkumā, īdams gar Galilejas azaru, īraudzēja divus brōļus: Seimani, vālōk sauktu par Pīteri, un jō brōli Andreju, matūt teiklus azarā, jo jī beja zvejnīki. Un Jys tim sacēja: „Sekojit Man, un es jyus padareišu par cylvāku zvejnīkim”.
Daudz dorbu padora cylvāks sovā dzeivē: jys sagōdoj sev pōrtyku un pajumti, īgyust zynōšonas. Prūtams, ka cylvākam ir jōstrōdoj gon dzeiveibas uzturēšonai, gon ari jō īkšejū spēju atteisteišonai. Bet ir vīns dorbs, kas izaceļ ar sevišku svareigumu: goreigō dzeive un lyugšona. Jo, ja mes pyulejamēs deļ tō, lai pabarōt sovu mīsu, tod veļ jū vairōk ir vajadzeigs pyulētīs deļ tō, lai pabarōt sovu dvēseli.
Lai uzturēt mīsas dzeiveibu, cylvāks vysu jem nu dobas, kas ir jam apkōrt: jys īelpoj gaisu, dzer yudini, ād, sajyut uz sevis saules syltuma un vēja īdarbeibu. Myusu goreigō dzeive – tys ir ceļš pi Kunga. Mes grybam nūnōkt pi Jō un gaidam, kod Jys īnōks myusu dzeivē. Un izarōda, ka šys dorbs nav mozs un vīgls. Izarōda, ka mes varam saceit taipat kai apostoli, kuri nikō nabeja nūzvejōjuši: „Mōceitōj, mes ilgi strōdōjam, bet nikō naasam sasnāguši”.
Mes varam saceit: „Kungs, mes zynam Tovas bausleibas; vysu sovu dzeivi, godu pēc goda, mes jōs dzēržam, un tūmār namiteigi turpynojam tōs pōrkōpt. Mes zynam, Kungs, ka Tu esi dzeiveibas olūts, un grybam Tev pīsakļaut, grybam Tevi atrast, bet tō vītā stōvam, solti un vīnaldzeigi, mehaniski ar lyupom atkōrtojūt lyugšonas, bet ar prōtu asam aizceļōjuši tōli, tōli nu Tevis. Mes zynam, ka Tu meklej myus, gaidi nu mums myusu dzeives laikā lobus dorbus, eistynojūt tū, kū Tu Pats esi nūsaucis par Dīva Vaļsteibu myusūs, bet mes tō vītā dzeivojam tikai pa cylvāku „mūdei”, pēc šōszemes lykumim, naspējūt pījimt Kristus lykumus.
Seimaņs-Pīters un Andrejs, izdzērduši Kunga aicynōjumu, tyuleņ atstōja teiklus un sekōja Jam.
Bet mes ītīpeigi turamēs pi sovim saplāstajim teiklim un izalīkam nadzēržūt Kunga bolsu. Mes otkon un otkon īmatam tūs, grybādami īgyut pasauleigū montu, bet myusu dorbs ir veļteigs, jo mums tryukst ticeibas Dīva vōrdim. Bet, jo ir eista ticeiba, tod var nūtikt tai, ka tys grāks, kurs agrōk myus vylynōja, palīk rībeigs un preteigs, un lyugšona, kurs myusim agrōk nasaveice, pēkšni sōks pasaceļt pati nu sevis nu myusu sirds dziļumim, un vēlēšonōs dzeivōt kristeigu dzeivi myusūs izarōdeis styprōka, nakai myusu pasauleigōs važas un saites. Mes pēkšni sajussim sevi kai Dīva bārnus, kurim ir naīspējama atsatōlynōšona nu Kunga. Un tys vyss nūtiks tōpēc, ka mes īticēsim Kristus Vōrdam.
Tōpēc, kod sajyutat sovu bezspēceibu, sovu grēceigumu, sovu bezgaleigū gora vōjumu, nakreitit izmysumā, nadūmojit, ka tōs ir beigas, ka jyus asat pagolam. Ir jyusim Aizstōvis un Glōbējs, myusu Kungs, kurs var vysļaunōkū, vysslynkōkū, vysnacīneigōkū cylvāku, jo jymā atsarass kaut moza ticeibas dzērksteleite, izdzīdynōt un atteireit deļ Dīva Vaļsteibas te un tagad. (Nu pr.A.Meņa spredikim)
Tauta, kas staigōja tymsā, īraudzēja lelu gaismu.
Šōsdīnas Evaņgelijs myusim stōsta par Jezus publiskōs darbeibas īsōkumu. Tys nūtyka Zabulona un Neftala zemēs.
Kas tod ir „Zabulona un Neftala zeme”? – Tys ir nūvods Galilejā, kuru škārsoj golvonōs satiksmes arterijas. Augleiga zeme ar maigu klimatu. Zeme, kura vylynōt vylynoj, lai tū īgyutu un īkarōtu. Zeme, kurai divkōrt tyka uzbrukts un kura beja nūnōkuse nabreivē: 8. godu simtinī tū īkarōja Asirija(tagadejō Zīmeļiraka), un VI godu simtinī – haldejīši nu Babilonijas(tagadejō Dinvydiraka). Tys vyss saistējōs ar asinsizlīšonu, cīsšonom, pōresteibom, osorom, okupaciju, jūdu deportaciju un barbaru nūmatynōšonu šajā zemē. Pēc jūdu atsagrīzšonas tautas sasajauce kai etniskā, tai religiskā ziņā, un ari volūda beja sajukuse. Tōpēc pret šōs zemes īdzeivōtōjim „eistynticeigī” Judejas īdzeivōtōji veļ pyrms Jezus īsarasšonas izaturēja ar aizdūmom, uzskatēja tūs par puspogōnim, izsmēja jūs par napareizu volūdu.
Un, raug, šajā nycynōtajā zemē kaidu dīnu pasarōdēja Jezus. Jys apsamete Kafarnaumā, īspējams, ka Pītera mōjā, jūdu piļsātā pi ļūti svareiga ceļa, kas beja plaukstūšs tērdznīceibas, zvejnīceibas un zemkūpeibas centrs, tyvūs kaimiņūs ar grīķu Tiberiadu.
Šajā piļsātā Jezus sōka mōceit, bet na tai, kai mōceitī rabini. Jys stōstēja par Dīvu kai par Tāvu, Jys aizrōve klauseitōjus ar sovu spēceigū runas veidu, aicynōja jūs maineit dzeivi, nūžālōt grākus. Un tur pat jys apsažālōja par sliminīkim, kurus izdzīdynōja: apsāstū, simtnīka kolpu, asiņojūšū sīvīti, Pītera sīvasmōti. Te Jys paaicynōja sev paleigus: Pīteri, Andreju, Mateju un cytus. Jys tik daudz loba izdarēja šajā puspogōniskajā un panycynōtajā zemē, jo mīļōja vysus, it seviški vysvairōk nycynōtūs. Tagad mes varam saprast pravīša Isajas pravītōjumu: „Tauta, kas staigōja tymsā, īraudzēja lelu gaismu”.
„Atsagrīzit, jo Dabasu vaļsteiba ir tyvu”.
Ari myusu sirdīs ir Zabulona un Neftala zeme. Ari tai uzbryuk un tū vojoj īnaidnīks. Agrōk tei beja komunistiskōs varas propoganda, naids un apspīsšona, šudiņ – breiveiba, patvaleiba un myusu egoisms. Un sekas tam ir taidas, ka myusūs īmōjoj na Dīva vērteibas, bet uzbōzeiga, nateira, rībeiga volūda, vōrdu sokūt – nabreive.
Un uz šejīni atnōk Jezus, kai uz sovu Kafarnaumu, un soka: „Es mīļoju tevi, mīļoju šū Dīva zemi, svātū zemi. Un, jo tei ir nalaimeigōka, nabreivōka, jū vairōk es tū mīļoju. Atdūd man sovu sirdi, un es tū izōrsteišu un izdzīdynōšu. Sasajyusmynoj par Mani, palic par munu mōcekli. Tu esi vajadzeigs politikā, vajadzeigs augstūs omotūs, lai nasaceineit tikai par varu un nameklēt sev izdeveigumu, bet lai ryupeitūs par kūpeigū lobumu, lai pīpiļdeit cylvākus ar Dīva un cylvāku lobumim. Tu esi vajadzeigs gimenē, lai tī navaļdeitu personeigōs ambicijas un vyltus vērteibas, bet vaļdeitu Es, Jezus, jyusu Kungs, sīvas un veira Kungs, labvēleigais un mīļojūšais Kungs.”
Caur sv. Faustinu Jys mums soka: „Lai nasabeist tyvōtīs Man vōja, grēceiga dvēsele, pat jo tai byutu vairōk grāku, nakai smiļšu graudeņu vērs zemes, tys vyss izgaiss munas žālsirdeibas dzeļmē”.
Prīcōjōs par Jezus atnōkšonu tūreizejī Zabulona un Neftala zemes īdzeivōtōji. Tauta, kas staigōja tymseibā, īraudzēja lelu gaismu. Prīcōtīs par Jezu olkstam ari mes – Jō nūmīļōtō zeme.
Paceļsim acis uz Jezu un paklauseisim Jō aicynōjumam atsagrīzt. Lyugsim nu Jō žēlesteibu, lyugsim pōrsameišonas breinumu.
Ikdīnas dzeivē mes bīži vīn asam vīnā voi ūtrā pusē, vodamēs nu simpatijom voi antipatijom. Bet Dīvs vīnmār vodōs nu mīlesteibas, ryupejās par myusu lobumu, seviški tod, kod myusu sirds ir grāku un egoisma tymsumā. Pateiceibā par šū Dīva labesteibu, sauksim Jezu paleigā ar lelu uzticeibu un spāku. (Pr.Zdislavs Vetžaks SJ)
2. februaris – Kunga Upurēšona svētneicā.
Sveču dīna ir vīnlaiceigi Kristus un jō Mōtes svātku dīna, jo šajā dīnā Jezus Bārns it kai sasateik ar Vacū Dereibu, ar vacū Simeonu, kurs, aizīdams nu šōs dzeives, atsavoda nu tōs, pasateic Dīvam un soka: „Tagad nu atlaid, Kungs, sovu kolpu mīrā, kai Tu esi sacējis, jo munas acis ir redzējušas Tovu pesteišonu, kuru Tu sagatavōji vysu tautu prīškā,”- senī laiki aizīt, īsasōc jaunī.
Un tymā pat laikā Kunga Mōte dzērd pavysam sovaidus vōrdus, kurus ni Jei, ni ari Jezups sōkumā nimoz nasaprota, jī pat mozlīt samulsa. Simeons pajēme rūkōs Bārnu un sacēja: „Redzi, Jys ir lykts par krišonu un augšanceļšonūs daudzejim Izraelī”. Tys ir, caur Jū daudzi cylvāki paklups un pakriss, un daudzi pīsaceļs augšā, atsadzeivynōs. „Un tovu pošas dvēseli caurdurs zūbyns,” taitod caur Jōs Dālu ari Dīva Mōtes sirdei byus jōopīdzeivoj pōrbaudejumi. Pēc tam jys pareģōja Jai cīsšonas jau nu pyrmajom dīnom. Mes dūmojam, ka Dīva Mōtei nabeja kārdynōjumu, bet, jo jau pat Jōs dīviškeigais Dāls pīdzeivōja kārdynōšonu, tod taidi pōrbaudejumi beja ari Jai.
Tys nūzeimoj, ka Jōs sirds tiks īvainōta, tū caurdurs sōpju zūbyns. Taipat ari cylvāki – vīni pījims, cyti atsateiks, vīni pīsaceļs, bet cyti pakriss, tōpēc ka Kungs vīnmār ir deļ cylvākim bejis par klupšonas akmini. Kod Jys atnōce uz pasauli, cylvākim beja jōizavēlej: byut ar Jū voi pret Jū, pījimt Jū, voi nūsavērst un īt sovu ceļu. Lyuk, kōpec Jys beja kai pōrbaudejums un klupšonas akmiņs.
Un Dīva Mōte, kura sajēme atklōsmi par tū, ka Jōs Dālam byus Myužeigō Vaļsteiba, - kū redzēja Jei? Jei redzēja, ka Jys jau nu agras bērneibas tyka pakļauts nōves brīsmem: Jys pīdzyma na kai kēneņš, bet gon staleitī, pēc tam Jū grybēja nūgalynōt, un vacōkim nōcēs nakts malnumā paslapyn bēgt ar Bārnu pōri rūbežai, lai izglōbt Jō dzeiveibu, - tys vyss naizaskatēja pēc vaļdeišonas.
Un ari tod, kod jī atsagrīze nu Egiptes, Jezus apsamete uz dzeivi na jau pilī, bet nabadzeigā būdeņā, un Jam nabeja kolpu, Jam nabeja karaspāka, Jam nabeja šōszemes varas un slavas, bet Jam beja mozs nameņš un dorbagolds, pi kura jys strōdōja ar sovom rūkom. Tai tys ritēja na vīnu vīn dīnu: gondreiž vysa Jō dzeive pagōja pi šō povōrda, šajā darbneicā, kur Jys, nūsalīcis pōr galdnīka dorbagoldu, strōdōja, lai uzturēt Sevi un Sovu Mōti. Tys pavysam naizaskatēja pēc karaļa trūņa un pēc vaļdeišonas, kurai nabyus gola.
Un var byut, ka teiši te sōpju zūbyns caurdyure Mōtes sirdi, jo nikas nu tō, kū Kungs Jai beja apsūlējis, nabeja pīsapiļdējis – ritēja parosta ikdīnas dzeive. Un, lyuk, lykōs, ka nu jau ir pīnōcis breidis, kod Kungs ir paaicynōjis Sovu Dālu, lai Jys sludynōtu Sovu Vaļsteibu cytim. Bet Mōte tymā laikā tyka it kai atstumta molā, Jei palyka vīna. Jys aizgōja, bet Jei tikai nu tōlīnes varēja redzēt Jō seju. Tys beja veļ vīns pōrbaudejums.
Un beja ari pādejais pōrbaudejums: Dāls īgōja Svātajā Piļsātā – beidzūt cylvāki beja Jū atzynuši! Beidzūt tī Jū pījēme! Tī sagaidēja Jū ar prīceigim izsaucīnim, kai kēneņu. Bet napagōja nedeļa, kai caur tim pošim vōrtim Jū izvede sasītu, kai nūzīdznīku, un aizvede kūpā ar divim laupeitōjim uz pīres vītu, uz kaunpylnōs nōves vītu.
Jei gaidēja leidz pādejam breižam, ka nūtiks kaut kas naparosts, ka Dīvs īsajauks, ka nōves sprīduma izpiļdeišona tiks pōrtraukta, ka nu debesim atskanēs pārkyuņa dōrdi…, bet nikas naatskanēja, debesis klusēja, tikai saule aptymsa un pasaslēpe. Bet Jei stōvēja pi Krysta, un tikai vīns pats Jōņs beja kūpā ar Jū un dažas sīvītes, bet vysi Jō uzticeigī un padeveigī mōcekli izbailēs aizbāga kur kurais.
Lyuk, kod Jei varēja sōkt šaubētīs, lyuk, kod sōpju zūbyns otkon pōrdyure Jōs sirdi. Voi tys, kas Jai tyka saceits, ir taisneiba voi nataisneiba? Kas te nūteik, kur trūņs? Trūņa vītā – publiska kaunpylna nōve. Un īspējams, ka leidz pādejam Jō elpas viļcīņam Jei cerēja, izbailēs raudōdama un drabādama stōvūt zam krysta. Bet tod, kod Jys, Jū īraudzējis, nūrōdēja ar acim uz Jōni, vysjaunōkū mōcekli: „Lyuk, Tovs dāls,” -Jei saprota, ka Jys nu Jōs atsavoda, ka Jai vairs nabyus Dāla, ka Jys uztic Jū cyta cylvāka ryupem…
Taitod, naatskanēs pārkyuņa grōvīni, taitod, te, šajā vītā, Jys nūmērs; un pateišam, pēc nailga breiža Jei īraudzēja Jō seju nūbōlejušu, ar aizvārtom acim, myrušu. Kur ir Vaļsteiba? Kur apsūleitais? Veļ pādejū reizi Jai tyka vyssmogōkais trīcīņs. Kū gon Jei tod dūmōja?
Jei varēja atcerētīs, kai pyrms vairōk kai trejsdesmit godim Jai pasarōdēja eņgeļs un apsūlēja, bet sūleitais napīsapiļdēja, ka beja pravītōjumi, bet ari tī napīsapiļdēja, un napalyka pōri nikas vairōk, kai tikai nūdeveiba, baileigums, nateireiba, asnis un nōve. Un te tod Jei izdzēre sovu kausu leidz dybynam.
Tōpēc daudzi soka, ka kūpā ar Kungu sirdī tyka pīkolta pi krysta ari Jō Mōte. Vysa Jōs dzeive, nu tō poša breiža, kod Jei tyka paaicynōta kļyut par Dīva Dāla Mōti, beja vīns vīneigs krysta ceļš. Lyuk, kōpēc šudin, atcerūtīs vacō Simeona pravītōjumu, mes nūlīcam golvas Jōs sirds bryuču, Jōs dvēseles rātu, Jōs Krysta ceļa prīškā un saucam:
„Dīva Mōte, lyudzīs par mums, nūskumušajim, nūmōktajim, grēceigajim, kuru prīškā stōv izvēle: voi Kungs mums byus par krisšonu voi par augšanceļšonūs.”
Lai nūteik tai, ka Jōs lyugšona myus pacaltu, un lai vysūs kārdynōjumūs un smogajūs pōrbaudejumūs mes saglobōtu ticeibu, kai tū saglobōja Marija uz Golgotas un pi Dāla kopa.
Mes bīži stōvam na tikai pi sovu tyvinīku kopa, bet ari pi sovu cereibu, sovu sapņu, sovu ciļvēciskū ilgu kopa. Daudz kū mums pīsanōk apglobōt, un tod īsastōj gryutsirdeibas, mozticeibas un izmysuma breiži. Bet, jo mes atcerēsimēs par Dīva Mōtes krystu, tod mes otkon izdzērdeisim Dīva bolsu, otkon pīsaceļsim, izataisnōsim un saceisim: „Kungs! Taipat, kai Tova Mōte, sekojūt Tev ar cereibu un paļōveibu, paturēja Sovā sirdī svātūs vōrdus, tai ari mes saglobōsim šūs vōrdus, lai tī dzeives nakts tymsumā myus styprynōtu un dūtu mums spāku. Amen.” (Nu pr.A.Meņa spredikim)
Nu vysas pasaules.
Karelija. Karelijas piļsātā Končezero ir izveidōts Krīvijā pyrmais eņģeļu muzejs. Par unikalō muzeja iniciatoru un izveidōtōju ir kļyvuse Končozeras draudzes goreidznīka Sergija Teplouhova kundze Natalija. Pošlaik muzejā jau ir nūvītōti erceņgeļu Miķeļa un Gabrieļa attāli, kurus uz datora ir izstrōdōjuse Natalijas kundze, un Petrozavodskas mōkslineicas Olgas Miroņukas gleznōtōs kopijas nu tom senajom ikonom, kas atsarūn Suzdaļas Dīvmōtes Pīdzimšonas bazneicas Zalta vōrtūs, un kas apvīnōtas ar kūpeigu nūsaukumu: „Erceņgeļu, kuri izdzan sātanu nu debesim, sapuļce,”. Muzejā izstōdeitas ari eņgeļu skulpturu fotografijas nu vysas pasaules, pīmāram, tū eņgeļu fotografijas, kuri atsarūn uz Petropavlovskas bazneicas tūrņa un uz Aleksandra kolonnas Pīterburgā.
Lelbritanija. Anglijas metodistu bazneica ir izlaiduse alternativū kreditkarti, taidā veidā matūt izaicynōjumu „patārātōju sabīdreibai” un naudas dominejūšajai lūmai myusu dzeivē. Ar šōs akcijas paleidzeibu britu metodisti aicynoj cylvākus mozōk laika veļteit īsapērkšonai Lelō Gavēņa laikā, kam deļ kristīšim traidicionali ir jōbyun pōrdūmu un dzeives pōrvērtēšonas laikam. Bazneica atgōdynoj Evaņgelija vēstejumu par tū, kai Jezus atvairēja vysus kārdynōjumus tuksnesī, īskaitūt varu un bogōteibu. Alternativō kreditkarte „Pērc mozōk: Dzeivoj vairōk” navar tikt izmontōta veikalā. Tei ir dūmota deļ tō, lai, atsarūnūt naudas maceņā blokus cytom kreditkartem, atgōdynōtu cylvākim septeņreiz pōrdūmōt, pyrms kū nūpērkt. Tys varātu paleidzēt cylvākim pībremzēt sovus izdavumus un samozynōt patēriņu Lelō Gavēņa laikā. Tys varātu paleidzēt samozynōt kreditu jimšonas bumu, kura dēļ arvīn vairōk cylvāku dzeivoj uz porōda. Lelbritanijas metodistu bazneicas sekretars Mihaels Youngsons soka: „Kod mes padūmojam par tom lītom, kuras pērkam, un par īmeslim, kōpēc mes tōs nūpērkam, mes varam nūvērteit sovas prioritates. Īspējams, ka es gluži vīnkōrši grybu kaut kū nūpērkt, bet tys nanūzeimoj, ka tys man ir vajadzeigs. Tūmār akcija „Pērc mozōk: Dzeivoj vairōk”nav dūmōta deļ tō, lai cylvāki napērktu sev vālamōs montas, tōs jāga ir tymā, lai pasavārtu uz dzeivi pa jaunam, izmēginojūt dažaidas īspējas. Samozynojūt sovus izdavumus, jyus varēsit dzeivōt pylnvērteigu dzeivi”. Akciju atbolsta mōjas lopa www.buylesslivemore.org.uk Gavēņa laikā vysi, kas pīsaraksteis šajā portalā, sajims kotru dīnu vēstuli ar īteikumim, kai pērkt mozōk un dzeivōt vairōk. Kreditkarti „Pērc mozōk:Dzeivoj vairōk” var bez moksas pasyuteit pēc adreses www.mph.org.uk , samoksojūt tikai posta izdavumus. Preces kods PA 512.
Vōcija. Vōcijas varas īstōdes ir izsyutējušas 16 godus vacu nūzīdznīku uz Sibiriju, lai jys īsamōceitu dzeivōt, tai stōsta Vōcijas prese. Pusaudzis, kurs ir izdarējis vairōkus vardarbeibas aktus, agrōk beja ticis īvītōts lobōšonōs īstōdē un psihiatriskajā slimneicā, bet tys nav gōjis jam par lobu. Pagōjušō goda vosorā socialais dīnasts izsyutēja jaunekli uz 9 mēnešim uz Sibirijas cīmatu Sedeļnikovo, kur „volda nabadzeiba un tryukst pyrmōs napīcīšameibas prīkšmatu”, un kur jam nōcēs pošam uzbyuvēt tualeti ōrā, pošam sagatavōt molku zīmai, lai varātu izkurynōt ustobu. Temperatura šajā apvydā zīmā var sasnēgt -55 grādi. Socialō dīnesta pōrstōvis Stefans Bekers apgolvoj, ka tei nav strōpe, bet gon tikai audzynošonas elements. Kai ziņoj prese, taidas „pōraudzynōšonas” izmoksas ir 150 eiro dīnā, kas ir trešō daļa nu tōs summas, kas napīcīšama jō uzturēšonai Vōcijas lobōšonōs īstōdē. Prūtams, ka jauneklis Sibirijā atsarūn styngrā uzraudzeibā. 2006. godā 600 jaunū vōcu lykumu pōrkōpēju audzynōšonas nūlyukūs tyka izsyuteiti ōrpus Eiropas Savīneibas, tūmār šys eksperiments ir dīzgon pretruneigs. Pyrms četrim godim vīns nu jaunajim nūzīdznīkim Grīkijā nūgalynōja sovu uzraugu, bet 2005. godā vīns nūzīdznīks aizbāga nu sovas izsyutejuma vītas Kazahstanā.
Latvija. Naseņ pi Reigas Grebenščikova vacticeibnīku draudzes tyka nūdybynōta Goreigō skūla – vīneigō taida veida vacticeibnīku mōceibu īstōde pasaulē. Šōs mōceibu īstōdes uzdevums byus sagatavōt vacticeibnīku draudzem dīvkolpōjumu vadeitōjus un dzīdōtōjus, kai ari tei uzjims ari vysus tūs, kuri vēlēsīs uzzynōt kaut kū vairōk par vacticeibnīku dīvkolpōjumim, religiskajom tradicijom, kulturu un ikdīnas dzeivi. Skūla byus divgadeiga, mōceitīs varēs kai klōtinē, tai naklōtinē. Pošlaik skūlā ir ap 40 klauseitōju. Mōceibu prīkšmati ir desmit: kristeigōs ticeibas pamati, Bībeles vēsture, vyspōrejō Bazneicas vēsture, dīvkolpōjumu vadeišona un dzīdōšona, bazneicas senslavu volūda, ikonu gleznīceiba. Ir ari myusdīneigi prīkšmati: latvīšu un angļu volūda, ekonomika, informatika, kas seviški nūderēs tim, kuri kōrtōs vacticeibnīku draudzēs socialūs un saimnīciskūs jautōjumus. Bet golvonais Goreigōs skūlas mērkis – sagatavōt goreidznīkus un dzīdōtōjus vacticeibnīku draudzem. (www.Agnuz.info un www.Katolik.ru ziņas).
ZIŅŌJUMI
2. februars– Sveču dīna–sv. Mises Aglyunā plkst. 10.00; 12.00(pyrms Mises – sveču svēteišona); 19.00.
3. februars – mēneša pyrmō svātdīne – sv. Mises Aglyunā plkst. 10.00; 12.00; 19.00. Bērzgalē – plkst. 9.30; Rušyunā – plkst. 11.00. 3. februars ir ari sv. Blazija dīna, pēc sv. Mises svēteiba ar t.s.Blazija svecem.


c: text/html

text:
Vuorkovys pogosts
Vuorkovys pogosts irā Vuorkovys nūvoda teritoriskais padalīņs Latgolā. Pogostā dora tautys noms i biblioteka, pamatškola i nūvodtiemeibys muzejs.[2]
Puslopu ruodeklis
Rūbeži[pataiseit]
Sokolku pogosts tur rūbežu ar:
- Vuorkovys nūvoda Upmalis pogostu;
- Preiļu nūvoda Juosmuižys pogostu, Pelieča pogostu i Preiļu pogostu;
- Leivuona nūvoda Sutru pogostu.
Dzeivuotuoji[pataiseit]
Solys[pataiseit]
Vuorkovys pogosta ļauds dzeivoj 35 soluos.[3]
Zeimeigi ļauds[pataiseit]
- Aleksandris Kovaļevskais - vīns nu embriologejis aizsuociejim, zoologs, entomonologs;
- Ontons Dzeņs - publicists, pošvoldu dareituojs, druka dorbu latgaļu volūdā kūpā laseituojs.
Slavvītys[pataiseit]
- Aizpūrīšu krysts
- Pilišku piliskolns
- Vuorkovys pogosta nūvodtiemeibys muzejs

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Mudovys zamaine
Mudovys zamaine (latvīšu: Veļikajas zemiene, Mudavas zemiene) — reļjefa īleikums, apjamūšs Latgolys pošu reitu daļu i Krīvejis Pliskovys apgabaļa dīnavydvokoru daļu, t. i., Mudovys upis (krīvu: Beлиkaя, latvīšu: Veļikaja, Mudava) baseinu. Rūbežmalē Latgolys pusē Mudovys zamaine īīt Vileks, Baļtinovys, Cyblys, Ludzys i Sīnuojis nūvodu teritorejuos. Zamainis dīnavydvokoru styurs dasaglauž Latgolys augstainei.
Pa zamaini tak na viņ Mudova, a i juos datakys – Iudrupe (krīvu: yTpoя, latvīšu: Rītupe), Sīnuoja (krīvu: CиHяя, latvīšu: Zilupe), Iļža (aba Ludza, krīvu: Лжa), Kūkova (krīvu: KyxBa) i ct.


text:
Pededze
Pededze (latvīšu: Pededze; igauņu: Pedetsi jõgi; vyrovīšu: Pedejä jõgi) - upe Vydzemē, natuoli nu Latgolys nūvoda rūbežu. Aivīkstis poša leluo lobuos malis dataka. Upe aizasuoc Hānjis augstainē, Kerigumis azarā, Igaunejis Vyrovys apleicinī. Tak iz dīnavydu sūpluok Krīvejis rūbežom, tod pasagrīž iz dīnavydvokoru i tak Latvejā Olyuksnis, Guļbinis i Modyunis nūvodūs. Deļ Lubuona hidrografiskuos sistemys, ītakā upe sasadola div storūs - Vacpededzē i Jaunpededzē. Vacpededze satak ar Bolupi.
Upmalis cīši mežainis, daudzi ūzuluoju. 1997 godā Strodu pogostā sataiseits dobys nūlīgtiņs "Pededzis ūzuluojs". Upei daudzi leikumu i vacupu, 50 km puosmā nu Litinis da Jaunpededzis kanalam upe tak lūklūkim. Zamyn nu Litinis upē 1950 godūs pastateita iudiņa spākaine, tok sakryta i tān likvidieta. Kūpā ar Aivīksti, upi cieški sauc par Latgolys i Vydzemis rūbežu.


text:
Medņovys pogosts
Medņovys pogosts irā Vileks nūvoda teritoriskais padalīņs Latgolā. Pogosta centrys Semanovā. Pogostā dora Viduču pamatškola, pyrmaškoliņs īstots, biblioteka, tautys noms, apleicis vuiceibys centrys, jaunīšu centrys "Sauliszīds" i invalidu sporta i rehabilitacejis centrys. Bazneicu ci cierkvu pogosta teritorejā navā.
Puslopu ruodeklis
Viesture[pataiseit]
1945 godā Abrinis apleiciņa Vileks pogostā īstateja Medņovys solys padūmi. Medņovys sola bejuse Vileks apleicinī (1945-1949), Abrinis rajonā (1949-1959) i Bolvu rajonā (nu 1959 gods). 1954 godā Medņovai davīnova likvidātū Vyduču solu.[2] 1990 godā solu reorganizej kai pogostu.[3] 2009 godā kai administrativu teritoreju pogostu daškir Vileks nūvodam.
Rūbeži[pataiseit]
Medņovys pogosts tur rūbežu ar:
- Vileks nūvoda Susāju pogostu, Škilbānu pogostu, Vacumu pogostu i Vileks mīstu;
- Bolvu nūvoda Barzkolna pogostu i Lozdulejis pogostu.
Doba[pataiseit]
Pogosta vokoru daļa irā Reitulatvejis zamainis Atzolys pacylumā, a reitu daļa Mudovys zamainis Abrinis pacyluma pazamynuojumā. Pošu augstuo kaupre - Kanguru kolns (144 m vjl) pogosta dīnavydūs, Kanguru solā. Klimats koņtinentals. Gaisalaiks, samārojūt ar cytim Latgolys pogostim gon buorgs. Solsaimesteibai lītojamuo zeme sadora 37% pogosta teritorejis, a meži 50,9% pogosta zemu.[4]
Iudini[pataiseit]
Upis:
- Bušma
- Guorova
- Ludumka
- Keira
- Nīdrupeite
- Iļzeņu azars (3,1 dekters)
- Lodumys azars (2,6 dekteri)
- Raču azars (1 dekters)
Pūri i peisi:
- daļa nu Leluo pūra
- Kļučnīku pūrs (31,8 dekteri)
- Olūtovys pūrs (55,3 dekteri)
Dzeivuotuoji[pataiseit]
Medņovys pogostā dzeivoj 790 ļauds, nu jū 95% latvīšu, 4% krīvu i 1% cytu tauteibu ļauds.[5] Administrativajuo centrā Semanovā dzeivoj 30% pogosta ļauds.
Solys[pataiseit]
Medņovys pogosta ļauds dzeivoj 31 solā.[6] Pošu leluos solys - Semanova (pogosta centrys), Rači, Vyduči.
Zeimeigi ļauds[pataiseit]
- Kazimirs Duļbinskais — bazneicnīks, Romys katuoļu veiskups.
Saimisteiba[pataiseit]
Transports i saiteibys[pataiseit]
Pogosta teritoreju škārsoj vaļsteibys zeimebys autoceļš Vileks-Kuorsova (P45), a iz rūbeža ar Vacumu pogostu īt autoceļš Guļbine-Bolvi-Vileks-Krīvejis rūbežs (P35). Taipoš pogostā nazcik vītejuos zeimeibys celi.[7] Dzeļžaceļa linejis pogosta teritoreju naškārsoj.
Medņovys pogosta teritoreju apkalpoj vīna posta atdale "Medņova" Semanovys solā (LV-4586).[8]
Slavvītys[pataiseit]
- Medņovys vydslaiku kopi
Nūruodis[pataiseit]
- ↑ Latvejis dzeivuotuoju skaits pošvoldūs 01.07.2010.
- ↑ Okupātuos Latvejis administrativi teritoriskais dalejums. Latvejis Vaļsteibys arhivu generaldireceja. Reiga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9
- ↑ Latvijas pagasti. Enciklopēdija. A/S Preses nams, Rīga, 2001-2002 ISBN 9984-00-412-0
- ↑ Medņovys pogosts Vileks nūvoda teiklavītā
- ↑ Medņovys pogosts Vileks nūvoda teiklavītā
- ↑ LĢIA vītvuordu datubaza
- ↑ Latvejis vaļsteibys regionalī autoceli
- ↑ Latvejis posta iņdeksi


text:
Sprīža:Krīveja
Šai [1] vārdnīca ir Moskova. --Helloanddie 15:32, 7 sulu mieness 2011 (EEST)
- Seņuok mes rakstejom "Moskva" i pasaver cytuos rakstīņūs itepoš Vikipedejā - vyscaur "Moskva". Tok vuordineicā puormeja i pasauku "Moskova" cīškuok lītoj runā, partū atlaidit. Vajag byut "Moskova". Tik, lyudzami, puormejit i cytur Vikipedejā, kab vysur byutu aizraksteits "Moskova". --Roalds 17:53, 10 sulu mieness 2011 (EEST)
- Navajadzātu pataiseit Vikipedeju par sātys volūdys eņciklopedeju... Zynuoms, kai latvīšu i krīvu volūdys atstoj latgaļu volūdā sovu īspoidu, tūmār literara volūdai juobūt namaineigai --Dark Eagle 18:02, 10 sulu mieness 2011 (EEST)


text:
Kalimahs
Kalimahs (greku: Kaλλίuaxoς; * ap 310—305 g. p. Kr. Kirenē, † ap 240 g. p. Kr.) – vīns nu vysuzeimeigūs helenizma laiku senejūs greku ailinīku. Kalimahs raksteja elegejis, epigramys, epiliumus, himnys, taipoš ziniskys dobys dorbus. Kalimaha radīni pamatuši lelu ītaku iz romīšu poetim Ovideju, Katulu i vysucīšuok Sekstu Properceju.
Ap 290 g. p. Kr. Kalimahs ass pamets Kirenu i laidīs da Aleksandrejai, kur nu reizis darejs par školuotuoju, piec dorbuojīs Ptolemaja II palacūs, taipoš darejs izslyvušajā Aleksandrejis bibliotekā.


text:
Igaunejis Republika (igauņu: Eesti Vabariik) — vaļsteiba Pūstumu Europā pi Baļtejis jiurys. Vaļsteiba tur rūbežu ar Latveju dīnavydūs (343 km) i Krīveju reitūs (338 km). Baļtejis jiura skoloj Igaunejis molys vokorūs, pūstumūs Suomu leics, a dīnavydvokorūs – Reigys leics. Vaļsteibys 45 226 km² pluotā dzeivoj tik 1,34 milijoni dzeivuotuoju, ite vīns nu vysuzamuokūs bīzeibys ruodejumu Europā. Igauneja irā demokratiska parlamentariska republika, padaleita pīcpadsmit apleiciņūs. Golvysmīsts i leluokais mīsts — Talins.
Igauni vīna nu Baļtejis suomu tautu, kura etniskai radneiga suomu, līvu, votu i cytom tautom. Viesturiskai i kulturiskai igauņu zeme sasīta ar Švedeju, Daneju, Suomeju i Latveju. Igauņu volūda pīdar Suomugru volūdu saimei, jei leidzeiga suomu volūdai i tuoleimai leidzeiga vengru volūdai, tok natur radneibys ar latgaļu ci latvīšu volūdu. Igauņu, suomu, vengru i maltīšu volūdys vīneiguos vaļsteibys volūdys Europys Savīneibā, kurys napīdar pi Indoeuropīšu volūdu saimys.
Igauneja paslūdynova sovu napavaļdeibu 1918 gods pebraļa 24 dīnā, tok piec parvareigys daškieršonys PSRS, napavaļdeiba atjaunynuota 1991 gods augusta 20 dīnā. Nu 2004 gods maja 1 dīnys Igauneja irā Europys Savīneibys i nu 2004 gods marta 29 dīnys - NATO dalinīkvaļsteiba.
EtimologejaLabot
Igaunejis pošu pasauka ‘’Eesti’’, varama līta, izacēle nu romīšu viesturnīka Tacita dorba „Germania”, kurymā apraksteitys kai germaņu tautys, tai i reitu patautys ar pasauku „aisti” (latiņu: ‘’Aesti’’). [2] Tacits jūs aprakstejs kai cīši barbaryskys patautys, runojūšys vysā izškireigā volūdā kai cytys itamā apleicīnē. Taipoš skandinavu saguos Igauneja cieški apraksteita kai ‘’Eistland’’. Latiņvolūdeigajūs rakstīņūs igauņu zemis cieški pasauktys kai ‘’Estia’’ ci ‘’Hestia’’. Igauņu pošu tautys pasauka beja ‘’maarahvas’’ (zemis tauta). Tik 19 godu symtā, kab styprynuotu sovu nacionalū ideņtitetu, igauņi sovu tautu i zemi suoce saukt pa cytu volūdu paraugam ‘’Eesti’’. Latgaliskuo i latvyskuo pasauka „Igauneja” izacāluse nu Henrika kronikā apraksteituos Ugaunejis pasaukys, kura pa latvīšu lingvista Juoņa Eņdzelina guodim, bejuse izrunojama kai ‘’Ügaunija ‘’ [3]
ViestureLabot
Igauneja jau 13 godu symta suokuos pīmynāta kai igauņu patautu apdzeivuota teritoreja, sasadorūša nu 8 zemu. Piec pyrmūs krysta vaidu Baļtejā (13 godu symta suokuos) Igaunejis zeme padaleita pa pusei – Dīnavydu Igauneju īslēdze Livonejis Konfederacejā, a Pūstumu Igaunejā nu 1219 da 1346 īstateja Igaunejis gercogisti kai Danejis vaļsteibys daļu, a piečuok puordeve vuocīšu Teutonu ordynam. Jau par godu itei zeme atdūta Livonejis ordynam. Livonejis Konfederacejā nalītova Igaunejis pasaukys. Jei atdzeivynuota 1583 godā, kod pūstumu Igauneju puorjēme Švedeja i juos sadorā beja pa sevim voldoma Igaunejis gercogiste (piečuok proviņceja). Dīnavydu Igauneja 1561 godā tyka Lītovys Lelajai Kunigaitejai (LDK, nu 1569 goda Obeju Tautu Republikai). Piec Obeju Tautu Republikys i Švedejis vaidu (1600-1629) dīnavydu Igauneja ītyka Švedejis sadorā, tok nabeja sasīta ar Igaunejis proviņceju, a kūpā ar pūstumu Latveju (Vydzeme i Reigys mīsts) īguoja Livonejis proviņcejā.
Nu 1645 goda, kod Švedeja puorjēme nu Danejis Sāremys solu[4], da Pūstumu vaidu beigom (1721) vysa igauņu apdzeivuotuo teritoreja pīdarēja Švedejai (lelums švedyskai runojūšu dzeivuotuoju beja repatriāti da Švedejis piec vuocīšu okupacejis Ūtrūs pasauļa vaidu godūs). 1721 godā vysys piec Pūstumu vaidu švedu vaļdeituos igauņu i latvīšu zemis tyka Krīvejis imperejai. Nazkodejuo švedu Igaunejis proviņceja pasadareja par Igaunejis guberneju, a Livonejis proviņceja – par Liflandejis guberneju.
Igaunejis napavaļdeiba īstateita 1918 gods pebraļa 24 dīnā, koč i mīreigai tū dareit trauceja vuocīšu okupaceja nu 1918 gods pebraļa da nojabra mienešam. Piec Vuocejis kapitulacejis Pyrmajūs pasauļa vaidūs 1918 gods nojabra 11 dīnā, sovu dorbu atjaunynova Igaunejis Tamlaiceiguo Vaļdeiba, kuru vadeja Konstaņtins Petss.
Ūtrūs pasauļa vaidu suokuos 1940 gods juņa mienenesī, pa aizagreigam TSRS i Vuocejis sasprīdumam, vaļsteibu okupej Sovetu Savīneiba i jau par mienesi pataiseita Igaunejis Sovetu Socialistiskuo Republika. 1940 gods augusta mienesī Igauneja daškierta Sovetu Savīneibai. Nu 1941 da 1944 godam, kod vaļsteibu kontrolej vuocīšu armeja, Igauneju puorjam Ostlandis komisiariats i īdzeivynoj Trešuo Reiha politiku.
Seviški lela pretiveiba Sovetu Savīneibys okupacejai aizsuoce 1987 godā, kurei, taipoš kai Latvejā, zynoma ar pasauku „Dzīšmuotuo revoluceja”. 1989 gods augusta 23 dīnā nūtyka „Baļtejis ceļš”. 1900 godā atjaunynuoja Igaunejis Apsardzeibys Savīneibu (‘’Eesti Kaitseliit’’). 1991 gods augusta 20 dīnā Vysaugstuokuos padūmis sasprīdumā pījieme Igaunejis vaļstiskū napavaļdeibu. 1991 gods seņtebra 17 dīnā Iganeja tyka par Saškiertūs Naceju Organizacejis (SNO) dalinīkvaļsteibu. 1992 gods juņa mienesī nūteik naudys reforma – rubli paslūdynoj kai nalīteigu i atjaunynoj Igaunejis kronu. Tymā pošā godā pījam jaunu konstituceju. 1944 godā Krīvejis armeja nūīt paceli nu Igaunejis teritorejis, palīkūt tik Petseru i Viru Ingrejis apleicīnē (tān ‘’de facto’’ Krīvejis Federacejis teritoreja).
Nu 2004 gods maja 1 dīnys Igauneja irā Europys Savīneibys i nu 2004 gods marta 29 dīnys NATO dalinīkvaļsteiba. Nu 2011 gods janvara mieneša oficialais atsaskaitīņu leidzieklis Igaunejis Republikā irā eura.
GeografejaLabot
Igaunejis rūbežs ar Latveju dīnavydūs irā 343 km, reitūs ar Krīveju 338 km. Nu 1920 da 1945 godam Igaunejis rūbežs ar Krīveju, pījimts pa 1920 goda Tarbatys Mīra Dasarunu, beja aiz Narvys upis pūstumreitūs i aiz Petseru mīsta dīnavydreitūs. Ituo teritoreja, aizjamūt 2,300 km² lelu pluotu, Stalins nalykumeigai daškīre Krīvejai Ūtrūs pasauļa vaidu beiguos. Deļ tam rūbežs iz vyds Igaunejis i Krīvejis navā nūstateits da myuslaikim.
Igauneja irā Baļtejis jiurys reitu molā taišni preteim Suomejai par Suomu jiurys leici iz daaugūšuos Reitu Europys platformys iz vyds 57,3 ° i 59,5 ° pūstumu paralelem i 21,5 ° i 28,1 ° reitu meridianim. Reļjefs zams, vydyskai tik 50 m viers jiuru leidzīņa. Vaļsteibys pošu augstais kolns – Lelais Munamegs (Suur Munamägi) dīnavydreitūs pasaceļ 318 m viers jiuru leidzīņa. Jiurmalis garums dasnīdz 3,794 km – ite jiurai daudzi leiču i šauru. Taipoš Igauneja tur vaira kai 1,500 solu (10% vaļsteibys pluota), tok dzeivoj tik kaiduos 9-10 soluos. Leluokuos irā Sāremā i Hījumā solys[5][6], kurys kūpā ar cytom mozuokom solom sataisa div apleicīņus.
Igaunejis klimats irā pūstumu dalis māranajuo zonā i puorīmys zonā iz vyds jiuru i koņtinentaluo klimata. Igaunejā irā četri godslaiki, vysi gondreiž vīna garuma. Vydyskuo temperatura sveirej nu 16.3 °C Baļtejis jiurys soluos da 18.1 °C zemisvidīnī juļa mienesī, goda pošuo syltuokajuo mienesī, i nu −3.5 °C soluos da −7.6 °C zemisvidīnī pebraļa mienesī, pošuo soltuokajuo mienesī. Vydyskuo goda temperatura Igaunejā irā 5.2 °C.[7] Vydyskais krytuļu daudzums nu 1961 da 1990 godam beja nu 535 da 727 mm par godu.[8] Snīga bīzums, kurs vysu bīzuokais irā dīnavydreitu Igaunejā, parostai byun nu dekabra mieneša vyds da vāleimom marta mieneša dīnom. Igaunejā irā vaira kai 1400 azaru, kuri pa lelumam mozi. Leluokais azars Peipuss (Peipsi) - 3,555 km2 pluotā. Vaļsteibys teritorejā i daudzi upu, tok vysys nalelys. Pošys garuokuos upis Vyhandu (162 km), Pernova (144 km) i Pyltsama (135 km). Taipoš byun daudzi pūri i peisi.
Politiskuo sistemaLabot
Igaunejis Republika irā parlamentariska demokrateja, kuramā prezidentu ībolsoj parlaments (ībolsuošona kas pīktū godu), Vaļdeibu taisa premjerministris, kuru pazeimoj prezidents, i 14 ministri. Lykumlaideibys vaļdi tur parlaments Riigikogu, kurs sadora nu 101 deputata. Parlamentu ībolsoj taisnā proporceigā ībolsuošonā iz četrim godim. Tīsu vaļdis pošu augstuokais organs irā Riigikohus ar 17 tīsnešim, kuru prīškinīku pazeimoj prezidents, a piečuok apstyprynoj parlaments da myužu.
Administrativais dalejumsLabot
Igaunejis Republika padaleita 15 apleiciņūs (maakond). Itaids dalejums irā nu 1990 gods, kod Igauneja atjaunynova napavaļdeibu nu Sovetu Savīneibys. Apleicīni seikuok padaleiti 33 mīstūs (linn) i 194 pogostūs (vald). 13 nu Igaunejis mīstim natur izškireigu pošvolda tīseibu i sadora kaudu nu pogosta pluotim.
EkonomikaLabot
Igauneja irā jauna Europys i Pasauļa Tierdzeibys organizacejis dalinīkvaļsteiba, lūbeigai puorguojuse pi paveiceigys tierga ekonomikys i tur styprys saitys ar Vokoru Europu vaļsteibom. Pyrmuo nu Baļtejis vaļsteibom, kura īdzeivynoja euru kai vaļsteibys valutu. Pa Krīvejis krizei 1998-1999 godā, taipoš kai cytu Baļtejis vaļsteibu ekonomika, mudrai pīauga (vydyskai 5% par godu, 2004 godā – 6,2%). Inflaceja 2004 godā beja 3%.
Golvonuos ekonomikys atzaris – elektronika, telekomunikacejis, jiureiba. Vaļsteibā izraisteita transporta infrastruktura. Seviški zeimeigu ītaku dora jaunuos tehnologejis nu Suomejis, Švedejis i Vuocejis, treis leluokim tierdzeibys partnerim. Nasaverūt iz tū, ka īmūšais saskaitys deficits palīk lels, vaļsteibys budžets tur €151 miljonu viersejumu. 2005 gods pādejuo catūrtdalē bezdorba leidzīņs dasnīdze 0,7%. Saleidzynūt ar tū pošu 2004 gods catūrtdali, nadorbs pasamazynoja par 1,5%. Nu 2011 gods janvara 1 dīnys Igaunejis krona puormeita iz Euru.
DemografejaLabot
Igaunejā 2009 godā dzeivova 1 340 415 dzeivuotuoju.[1] Dzeivuotuoju bīzeiba 29 cylv./km². Gondreiž vīna trešdale nu vysu dzeivuotuoju dzeivoj golvysmīstā Talinā. Cyti leluoki mīsti irā studentu mīsts i dīnavydu golvonais centrys Tarbata, industrejis rūbežmīsts Narva i vosorys atpyutys centrys Pernova. Vaļsteibā dreiži mazynojās dzeivuotuoju skaits deļ emigracejis, zama dzymstamuma leidzīņa i lela mierstamuma. Vydyskais vaļsteibys dzeivuotuoja vacums irā 39,9 godu. [9] Samārā ar pasauļa ruodejumim, vydyskais pasauļa dzeivuotuoja vacums irā 28,4 godu. Vydyskais dzeivis garums 72,82 godu. 2008 godā 69% vaļsteibys dzeivuotuoju dzeivova mīstūs, cyti soluos.
Etniskais sadorsLabot
VolūdaLabot
Oficialuo Igaunejis Republikys volūda irā igauņu. Pa 200 goda datim, tei irā dzymtuo volūda 83,4% Igaunejis dzeivuotuoju.[10] Igauņu volūda pīdar Suomugru volūdu saimei, jei irā radnesteiga suomu, līvu, votu, samu, vengru i cytom volūdom, tok navā leidzeiga sovu sābru latgaļu, latvīšu, krīvu i švedu volūdom, kurys pīdar indoeuropīšu volūdu saimei.
15,3 % Igaunejis dzeivuotuoju dzymtuo volūda irā krīvu. Taipoš jū zyna lelums vacuoku godu igauņu, kas dzeivovuši sovetu okupacejis laikā. 2006 gods apklausys dati līcynoj, ka krīvyskai runuot var 66% vaļsteibys dzeivuotuoju, kurim krīvu volūda navā dzymtuo. Taipoš 46% runoj angliskai i 22% vuocyskai.[11]
ReligejaLabot
Igauneja irā vīna nu mozuok religiskajom vaļsteibom pasaulī[12]. Pa 2000 gods datim tik 32 %[13] dzeivuotuoju īskaiteja sevi pi kaidys konkretys ticeibys:
- 152 237 evangeliskī ļutari
- 143 554 pravoslavi
- 6 009 baptisti
- 5 745 Jehovys līcinīki
- 3 823 katuoli
- 2 515 staroveri
- 1 561 adveņtisti
- 1 455 metodisti
- 1 387 musulmoni
- 5 008 cytu religeju pīstuovi[14]
Pa 2005 gods apklausys datim, 16% Igaunejis dzeivuotuoju „tic, ka ekzistej Dīvs”, 49% „tic, ka irā kaids naviņ gors ci dvēseliska energeja” i 10% „natic ni kaidam naviņ dīvam, ni goram ci dvēseliskai energejai”.[15] Pa itim datim, Igaunejā irā mozuokais Dīvam ticeigū cylvāku skaits Europys Savīneibā.
SportsLabot
Sports irā zeimeiga Igaunejis kulturys dale. Pa napavaļdeibys paslūdynuošonai 1918 godā, Igauneja kai naceja pīsadaleja 1920 gods Vosorys Olimpiskajuos kaituos, koč i Olimpiskuo komiteja tyka īstateita 1923 godā. Pyrmuos Zīmys Olimpiskuos kaitys beja 1924 godā. Igaunejis atleti pīsadaleja Olimpiskajuos kaituos da 1940 goda sovetu okupacejai. 1980 gods Vosorys Olimpiskuo kaitu buruošonys regata nūtyka golvysmīstā Talinā. Atjaunynūt napavaļdeibu, Igauneja pīsadalejuse vysuos Olimpiskajuos kaituos. Vysuvaira medaļnīku Igaunejai irā vīglatletikā, ceiksteišonuos i leidzonumu sleižuošonā.
Kīkings irā vysā jauns sports, kuru radeja Ado Kosks Igaunejā 1996 godā. Tys irā sports ar specialai puormeitim šyupeļom, kuramuos sportists raudzej apsagrīzt par 360 gradu.
Verīs taipošLabot
Nūruodis i olūtiLabot
- ↑ 1,0 1,1 Most requested statistics
- ↑ Germania, Tacitus, Atdale XLV
- ↑ Igaunija
- ↑ History of Sweden
- ↑ World Info Zone
- ↑ World InfoZone – Estonia
- ↑ EMHI
- ↑ Sademed, õhuniiskus
- ↑ (Angliskai)CŽV pasauļa faktu gruomota: Igauneja
- ↑ (Angliskai)Estonia Today - POPULATION BY NATIONALITY
- ↑ (Angliskai)Europeans and their Languages (14 psl.)
- ↑ Country Studies: Estonia - Religion
- ↑ Statistical database: Population Census 2000 - Religious affiliation
- ↑ 2000 m. surašymas: pasiskirstymas pagal religijas.
- ↑ (Angliskai) Eurobarometer on Social Values, Science and technology 2005 - 11 puslapis


text:
Saldus
Saldus irā mīsts Latvejā, Kūrzemis nūvodā pa obejom pusem Cīceris upei. Saldus nūvoda administrativais centrys. Atstotums nu Reigys 119 km, a nu sābru mīsta Bruocānim tik 7 km. Pyrmū reizi mīsta vuords raksteitūs olūtūs atrūnams 13 godu symtā, tok par mīsta īstateišonu īskaita 1856 godu. Mīsta tīseibys nu 1917 goda, kod Saldus beja Kuļdeigys apleicinī. Pa dzeivuotuoju skaitam Saldus irā 16 lelais mīsts Latvejā.
This is an excerpt from the article Saldus from the Wikipedia free encyclopedia. A list of authors is available at Wikipedia.


text:
Lelais Gavēņs
Palnu trešdine
1.1. Sōcās Lelais Gavēņs, gondareišonas un goreigōs atsajaunōšonas laiks, kas gatavoj kristīšus uz Kristus Leldīnu svinēšonu. Bazneicas dīvkolpōjumi namiteigi mudynoj myus uz īkšeju atsateirēšonu, uz jaunas dzeives sōkšonu.
Bet ari veļ tagad, soka Kungs, grīzitēs atpakaļ pi Manis nu vysas sovas sirds ar gavēšonu, osorom, nūžālu un osorom. Saplūsit sovas sirdis un na sovas drēbes, un atsagrizit pi Kunga, sova Dīva! Jō Jys ir žēleigs, leidzcīteigs un lānprōteigs,,,. – aicynoj pravītis Joeļs šōsdīnas Liturgijas pyrmajā lasejumā. Un palnu uzbēršonas breidī prīsters myusim atgōdynoj Radeišonas Grōmotas vōrdus, kuri tyka pasaceiti Odumam pēc tō, kai jys beja sagrākōjis: Memento, homo, quia pulvis est… - Pīmini, cylvāk, ka puteklis esi un par puteklim pōrsavērssi.
Memento, homo…- Pīmini, cylvāk… Un tūmār, nasaverūt uz vysim atgōdynōjumim, laiku pa laikam mes aizmērstam, ka bez Dīva mes – absoluti nikas. Bez Dīva nu cylvāka vareneibas palīk tikai tei saujeņa palnu uz paplātes, kas stōv uz oltora molas, ar kurim Palnu Trešdīnē Bazneica īzeimej myusus, it kai mes nu šim palnim sastōvātu.
Kungs gryb, lai mes nūsavārstu nu šōszemes lītom un atsagrīztu pi Jō. Jys vēlejās, lai mes atsateiktu nu grāka, kurs provocej myusu prīkšlaiceigu nūvacōšonu un nūgalynoj myus. Jys vēlejās, lai mes pīploktu pi dzeiveibas un prīka olūta. Pats Jezus Kristus ir vyslelōkō Dīva svēteiba vysā Lelō gavēņa laikā. Jys Pats mums atsaklōj apbreinojamā Evaņgelija vīnkōršeibā.
Atvērt sirdi Dīvam, atsagrīzt – tys nūzeimoj byut gotovam dzeivōt atbylstūši Jō cereibom, byut patīsam pošam pret sevi, namēginōt kolpōt divim kungim, mīļōt Dīvu nu vysas sirds un izmest nu sovas sirds jebkaidu labprōteigi izdareitū grāku. Kotram nu myusim ir jōsareikoj teiši tai, pi tam jemūt vārā sovus sevišķus apstōkļus, kas saisteiti ar dorbu, veseleibas stōvūkli, gimenes stōvūkli utt.
Jezus prosa nu myusim satrīktas sirdis, kas gotovas atzeit sovus kritīņus un grākus un nūžālōt tūs. Tod pīminit par sovim ļaunajim ceļim un slyktajim jyusu dorbim, un sajyutit rībumu poši pret sevi par jyusu nalykumeibom un jyusu nalīteibom… Kungs gaida nu myusim patīsu grāku nūžālu, kam, pyrmom kōrtom, ir jōizapauž grāksyudzes sakramentā, kai ari nalelūs ikdīnas upurus un cytōs lītōs, kas teik dareitas mīlesteibas vōrdā: Atsagrīzšona nūzeimoj, ka mes nu sovas puses meklējam Dīva pīdūšonu un spāku, kas teik dōvōts Gondareišonas sakramentā, un, taidā veidā, asam gotovi arvīn sōkt nu sōkuma, kotru dīnu vērzeitīs uz prīšku.
Lai myusūs izmūdynōt gondareišonas goru, Bazneica šōsdīnas Liturgijā īteic lyugtīs ar 50 (51) psalma vōrdim, kurūs kēneņš Davids izteice sovu grāku nūžālu un kurs ir kļyvis par vysīmīļōtōkū gondareišonas lyugšonu deļ tik daudzim svātajim. Šī vōrdi paleidzēs ari mums, jo mes saceisim Jezum:
Dīvs, apsažāloj par mani sovā lelajā žālsirdeibā,
un Sovas labvēleibas piļneibā izdzēs munu nataisneibu.
Mozgoj mani teiru nu nūzīdzeibas traipa
un nu grāka mani škeistej.
Jo es atzeistu sovu vaini,
un muns grāks arvīn ir munā prīškā.
Pret Tevi vīn asmu grākōjis
un ļaunu darējis Tovā prīškā…
Dīvs rodi manī skaidru sirdi
un atjaunoj manī styngru goru.
Naatmet mani nu Sova vaiga,
un sovu Svātū Goru naatjem nu manis.
Dūd maņ otkon tovas pesteišonas prīcu
un nūstyprynoj manī dedzeibas goru.
Atdori, Kungs, munas lyupas,
un muna mute teiks Tovu gūdu.
Dīvs izklauseis myus, jo mes nu vysas sirds atkōrtōsim šū lyugšonas saucīni: Dīvs, rodi manī skaidru sirdi un atjaunoj manī styngru goru.
1.2. Patīsa atsagrīzšona izapauž dorbūs. Centīnim lobōtīs ir jōpasarōda myusu attīksmē pret dorbu voi pret mōceibom, gimenes dzeivē, nalelūs Dīva dēļ nastūs upurus. Tys vyss byus pateikami myusu tyvinīkim un padareis myusu dorbu rezultativōku. Bez tam, ir ryupeigi jōsasagatavoj grāksyudzei un bīži jōizsyudz grāki.
Kungs prosa nu myusim sevišku sevis īrūbežōšonu, kuru mes ar prīku dōvōtu Jam.. Tī ir gavēņs un attureiba, kuri mērdejūt mīsu un tōs jyuteigumu, nūstyprynoj goru; paceļ dvēseli pi Dīva; uzveic mīsas kōreibas, dūd jaunu spāku pretōtīs kaisleibom, pamudynoj sirdi meklēt vīneigi tū, kas pateikams Dīvam.(Sv. Sales Francisks)
Katehismā losam: Gondareišonas laiks un dīnas liturgiskō goda laikā (Gavēņa laiks, kotra pīktdīne, kurā teik pīmynāta Kunga nōve) ir svareigōkī breiži Bazneicas gondareišonas praksē. Šī breiži ir seviški pīmārōti goreigajim vyngrynōjumim, gondareišonas liturģijai, gondareišonas svātceļōjumam, labprōteigai attureibai – gavēņam un žālsirdeibas dorbim, lai bogōteigi daleitūs ar cytim (karitativais dorbs un misijas).(KBK 1438).
Lelō Gavēņa laikā Bazneica pīprosa nu mums taidu gondareišonu (atsaturēšonu nu gaļas ēdīnim, sōcūt ar 14 godim, pylnu gavēni nu 21 leidz 59 godim), kas tyvynōs myus Kungam un ness sevišku svēteibu myusu dvēselei; Bazneica prosa ari tū, lai mes dūtu žālsirdeibas dōvonas, pi tam dareitu tū nu vysas sirds. Taidā veidā mes varēsim snēgt īvārojamu paleidzeibu tryukumcītējim voi, myusu īspēju rūbežōs, atbalsteit kaidu apostolisku voi dvēseļu apryupes iniciativu. Žālsirdeibas dorbi ir tik daudzveideigi, ka ļaun vysim kristīšim bez izjāmuma jimt daleibu mīlesteibas kolpōjumā. Taidā veidā na tikai tureigajim ļaudim, bet ari tim, kurim ir videji īnōkumi, kai ari pavysam nabadzeigajim ir īspējams paleidzēt tim, kam paleidzeiba ir napīcīšama. Pi tam vysu kūpeigajom pyulem tymā, kas atsateic uz loba dareišonu, ir vīnaida vērteiba, kaut ari na vysi var byut vīnaiži deveigi.(Sv. Leons Lelais)
Atsateikšona nu pīsakeršonas materialajim lobumim, mīsas mērdeišona un attureiba myus atteirej nu grākim un paleidz myusim satikt Dīvu myusu ikdīnas dzeivē. Bet tymā pat laikā, jo kaids, meklejūt Dīvu, ari turpmōk gryb sekōt sovom īgrybom, var meklēt Jū dīnu un naktī bez pōrstōjas, un nikod Jū naatrass. (Sv. Jōņs nu Krysta) Asketiskōs varūneibas golvonajam darbeibas laukam ir jōbyun myusu ikdīnas pīnōkumim: kōrteibas sajyutai, punktualitātei tymā, kas atsateic uz dorba dīnu, ryupeigai dorba veikšonai utt.; saskarsmē ar cytim cylvākim ir jōatrūn īspēja pōrvarēt sovu egoismu, izveidōt sev apkōrt labvēleibas atmosferu… Mīsas mērdeišona – myusu dzeives sōļs. Un vyslobōkais mīsas mērdeišonas veids ir ceiņa ar tōs kōreibom, ocu īkōri un ikdīnas lepneibu. Pošuzupurēšonōs izapauž vysā, leidz pat tim seikumim un mozajom lītom, kas pīpylda myusu dīnas. Mes izavēlejam sev taidas pošmērdeibas, kas nanūmōc cytus, bet padora myusus jyuteigōkus, uzmaneigōkus pret vysim cylvākim. Jo tu ōtri apsavainoj, jo tu dūmoj tikai par sevi un pazamoj cytus, jo naprūti atsateikt nu līkō, bet reizem ari nu napīcīšamō, jo bādoj, kod dzeive narit tai, kai tev grybātūs, - tod, tici man, tu naesi sapratis patīsū kristeigōs pošmērdeibas jāgu. Bet tikai tod tu esi sapratis vysu pareizi, kod ceņtīs kļyut „vyss deļ vysim, lai izglōbt vysmoz dažus (Sv. Hosemarija Eskriva)
1.3. Mes nadreikstam pīļaut, ka šei dīna aizītu, nauzmudynojūt myusu dvēselē dziļu un aktīvu vēlēšonūs atsagrīzt nu jauna, lai mes, kai kaidreiz nūsamaļdējušais dāls, atsagrīztu pi Dīva. Ūtrajā lasejumā apostols Pōvuls myusim atgōdynoj tū, ka mes dzeivojam deļ atsagrīzšonas ļūti labvēleigā laikā, un tys ir jōizmontoj pylnā mārā. Mes atgōdynojam, lai jyus Dīva žēlesteibu nasajimtu veļteigi…Raug, tagad ir labvēleigs laiks, raug, tagad ir pesteišonas dīna. (2 Kor 5,6). Un Kungs sauc uz mums myusu sirds dziļumūs: Atsagrīzit! Meklejit mani ar vysu sovu sirdi!
Mes dzeivojam laikā, kod myusu centiņi sōkt vysu nu īsōkuma Kristū tiks atbalsteiti ar sevišku Dīva žēlesteibas dōvonu, kas ir rakstureigi tikkū īsoktajam Liturgiskō goda periodam. Tōpēc Lelais Gavēņs, byudams gondareišonas un mīsas mērdeišonas laiks, vīnlaiceigi ir ari prīka un cereibu laiks.
Jo kaids nu myusim konstatēs, ka jam ir slykti, jam tyuleņ ir jōīsadūmoj: tys ir tōpēc, ka es veļ naasu pīteikūši tyvu Kristum. Jo kaids nu myusim atklōs sevī nūslīci uz pesimismu, tam ir jōsareikoj taipat; apvainōt vysus sev apkōrt – tei ir kļyuda, veļteiga laika tērēšona. (A.M. García Dorronsoro, Tiempo para cree).
Reizem sova veida apatija, nūmōkts gorastōvūklis var byut slimeibas voi nūguruma izraiseits, bet vysbīžok tōs ir sekas nasavēlēšonai pījimt tū, kū Dīvs nu mums gryb, sekas naprasmei tikt golā ar sovom kaisleibom, nasaryupešonai par sovim tyvōkajim, vōrdu sokūt – myusu goreigōs aizacītynōšonas sekas.
Jo mes censsimēs tyvynōtīs Kristum, myusim vīnmār byus zōles pret sirds nūsacītynōšonu un pīteikūši spāka, lai pōrvarēt šōs, škītami naizōrstejamōs, kaites. Jo kaids soka, ka jys ir nalobojami slynks, ka jam pītryukst iztureibas, ka jys nav spējeigs nūvest leidz golam īsōktū lītu, jam tyuleņ ir jōpadūmoj: Es naasu pīteikūši tyvu Kristum. Tōpēc kotru reizi, kod mes sovā dzeivē konstatējam kaut kō tryukumu, kaut kaidu goreigū kaiti, myusim nakavejūtīs ir jōizmeklej sova sirdsapziņa: jo maņ tryukst iztureibas - es asu tōli nu Kristus; jo manī nav prīka – es asu tōli nu Kristus. Man ir jōatsasoka nu dūmas, ka pi vysa vaineigs muns dorbs, muna gimene, muni vacōki voi muni bārni… Patīsais īmeslis tam vysam ir tys, ka es asu tōli nu Kristus. Bet Kristus maņ soka: „Atsagrīz! Meklej mani ar vysu sovu sirdi!” Ir pīnōcis laiks, lai kotrs nu mums sajustu, ka Kristus jū steidzynoj. Tim nu myusim, kuri pastōveigi atlīk šū lāmumu, ir jōzyna, ka laiks ir klōt. Sōcās Lelais Gavēņs. Uzlyukōsim tū kai pōrsameišonas un cereibu laiku. ( A.M. García Dorronsoro, Tiempo para creer).
Caturtdīne pēc Palnu trešdīnes.
2. Ikdīnas krysts.
2.1. Vakar īsasōce Lelais Gavēņs, un Evaņgelijs myusim atgōdynoj, ka sekōšona Kristum ir saisteita ar sova poša krysta pījimšonu: Kas gryb sekōt Maņ, lai aizalīdz pats sevis, lai jem sovu krystu un sekoj Maņ.(Lk 9,23).
Kungs grīžās pi vysim un dūd pamōceibu par ikdīnas krystu. Jezus vōrdi sagloboj sovu nūzeimi ari myusu dīnōs. Šī vōrdi ir dūmōti vysim tim, kuri izrōda vēlēšonūs sekōt Kristum. jo kristīteiba bez krysta napastōv. Konformisms, gļēvuleiba, pošaizlīdzeibas tryukums nadreikst byus kristīti raksturojūšōs īpašeibas. Pats Kungs myusim uzstōda nūteikumus: Kas nanas sovu krystu un nasekoj Maņ, tys navar byut Muns mōceklis.(Lk 14,27) Kristīteiba, nu kuras kaids grybātu izstreipōt breivprōteigōs askezes un gondareišonas krystu ar taidu aizabyldynōšonu, ka taidas praktikas ir obskurantisms, zemiska Vyduslaiku palīka, kas navar byut saisteitas ar humanisma laikmetu, byutu kristīteiba, kurai nav spāka, kristīteiba tikai pēc nūsaukuma. Taida kristīteiba nasaglobōtu uzticeibu Evaņgelijam, napamudynōtu cylvākus sekōt Kristum.(J. Orlandis, Ocho bienaventuranzas.) Tei kļyutu par kristīteibu, kurā nav ni pesteišonas, ni Pesteitōja.
Vīna nu vysspylgtōkajom līceibom par tū, ka dvēselē ir īsazoguse vīnaldzeiba pret goreigū dzeivi, ir atsateikšona nest sovu krsytu, atsateikšona nu sevis īrūbežōšonas seikumūs, atsateikšona nu vysa tō, kas taidā voi cytaidā veidā paredz upuri un pošaizlīdzeibu.
Nu ūtras puses, bēgšona nu krysta nūzeimoj ari atsateikšonu nu svātuma un prīka, jo vīns nu auglim, kas nūbrīst kristeigō asketa dvēselē, teiši ir spēja nūdybynōt kontaktu ar Dīvu un cylvākim, kai ari spēja saglobōt mūžu gorastōvūkli īspējamajōs bādōs un gryuteibōs. Tys, kurs nūlīdz askezi, ir sovu kōreibu vērgs un nav spējeigs dūmōt par myužeigū.
Katehismā losam: Pylnveidōšonōs ceļš īt caur krystu. Nav svātuma bez upurim un bez goreigōs ceiņas. Goreigais progress prosa askēzi un mīsas mērdeišonu, kas pakōpeniski vad uz dzeivi Svēteibu bausleibu mīrā un prīkā. (KBK 2015)
Nav īspējams augt goreigi bez upurgataveibas un pošaizlīdzeibas. Svātais Jōņs nu Krysta apgolvoj, ka golvonais īmeslis tam, ka tik moz cylvāku sasnādz augstōkū vīnōteibas pakōpi ar Dīvu, ir jūs naspēja izdareit patīsu gondareišonu un mērdeit mīsu. Šys svātais roksta: Jo kaids cenšās īmontōt Krystu, lai nikod namēginoj tū izdareit cytaidi, kai tikai pa krysta ceļu.
Tūmār mes nadreikstam aizmērst, ka sevis aizalīgšona ir nasaraunami saisteita ar prīku, jo, kod myusu sirds ir atteireita un īmōceita pazemeibai, tei ir spējeiga daudz dziļōk uztvert Dīvu un cytus cylvākus. Tymā ari pastōv lelōkais kristeigōs askezes paradokss. Nu pyrmō ocu uzmetīņa līkās, ka gataveibai pījimt cīsšonas, un veļ vairōk – breivprōteigai grybai pacīst – byutu jōpadora kristīšus par dīzgon skumeigim cylvākim, par cylvākim, kurim vysu laiku ir slykti.
Patīseibā vyss ir pavysam cytaidi. Sevis aizalīgšona tikai tod myusim uzsyuta skumes, kod myusim draud pōrmēreiga patmīleiba un, vīnlaiceigi – uzticeibas Dīvam un mīlesteibas uz Jū tryukums myusūs. Eists upuris vīnmār nas prīku, nasaverūt uz izjustajom sōpem, un laimi par tū, ka izadeve izpiļdeit Dīva grybu un dorbūs pīrōdeit mīlesteibu uz Jū. Eisti kristīši dzeivoj quasi tristes, semper autiem gaudentes – nūskumuši, tūmār vīnmār prīceigi.(2 Kor 6,10)
2.2. Ikdīnas krysts. „Nulla dies sine cruce!”- Ni dīnas bez krysta! Nivīnas dīnas bez Kristus nostas un Kristus jyuga. Atceritēs, ka Augšanceļšonōs prīks ir Golgotas skumju augli un sekas… Lai myusu personeigō svātdareišona kotru dīnu nūteik caur Kristu. Bet šis ceļš nav dryums, jo mums paleidz pats Kristus, - un Jam blokus nav vītas skumem. Man pateik atkōrtōt: „In taetitia, nulla dies sine cruce!” – Ar prīka pylnu dvēseli, bet ni dīnas bez krysta! (Sv. Hosemarija Eskriva)
Tys Kunga krysts, kuru myusim ir jōnas ik dīnas, prūtams, nav krysts, kuru nūsoka myusu egoisms, skaudeiba, slynkums u.tml., tys nav ari tī konflikti, kurus izprovocej tys vacais cylvāks, kurs veļ dzeivoj myusūs, voi ari, kū izraisa myusu haotiskōs vēlēšonōs. Tys nav Kunga Krysts, taids krysts nadora svātu.
Mes bīži sasaskaram ar taidim krysta veidim, kai: īvārojamas finansu gryuteibas, smoga, daudz cīsšonu sagōdōjuse slimeiba, tyva cylvāka nōve, bet: naaizmērsti, ka tim, kas ir Dīva tyvinīki, ir nanūvēršams ari Jō Krysts. Atdūdūt sevi Dīva rūkōs, atcerīs, ka reizem Jys atļaun cīsšonom īnōkt myusu dzeivē. Esi gotovs dzert nu bādu, vīntuleibas, pretōšonōs, apmalōšonas, aprunōšonas, izsmīkla kausa. Nu kausa, kuru myusim pasnādz kai svešinīki, tai ari sovejī – jo Kungs vēlejās dareit myusus leidzeigus Sev, izveidōt myusūs Sovu Attālu. Tōpēc Jys nasapretoj ari tim, kuri myusus sauc par naprōteigim un uzskota par muļkim. Ir pīnōcis laiks īmīļōt pasivū mīsas mērdeišonu – taidu mērdeišonu, kuru mes naasam izavēlējuši poši, bet kura teik myusim dōvōta.(Sv. Hosemarija Eskriva) Kungs dūd mums spāku panest šū krystu ar pateiceibu un pīpiļdeis myus ar naīdumojamom Dīva žēlesteibas dōvonom. Mes saprassim, ka Dīvs dōvoj mums Sovas žēlesteibas dažaidā veidā. Bīži vīn Jys uzaicynoj myus, kai Sovus tyvus draugus, daleitīs ar Jū krysta nesšonā, tys ir, kļyut par cilvēces izpesteišonas leidzdaleibnīkim.
Situacija, kod mes ik dīnas sasateikam ar krystu seiku napatikšonu veidā, ir piļneigi normala. Šōs napatikšonas var byut dorbā, atteiceibōs ar cytim cylvākim. Tī var byut pēkšņi uzaroduši naparadzāti apstōkli, kaida cylvāka, ar kuru myusim ik dīnas nōkas sasatikt, smogais raksturs, myusu plāni, kurus asam spīsti maineit pādejā breidī, dorba instrumenti, kuri lyuzt teiši tod, kod tī vysvairōk vajadzeigi, napatikšonas, kuras myusim sagōdoj korstums, soltums voi trūksnis mums apkōrt, pōrprotumi, vīgls naspāks, kas īvārojami samozynoj myusu dorba spējas…
Ikdīnas napatikšonas myusim ir jōuztver nasatricynojamā mīrā, upurejūt tōs Dīvam mīreigi, bez žālōšonōs un kūrnēšonas, jo teiši žālōšonōs bīži vīn līcynoj par nasavēlēšonu nest sovu krystu. Jo mes pīnōceigi pījemam šōs myusu dzeives ceļā pēkšņi rodušōs napatikšonas, tod tōs paleidz īmontōt myusim tik napīcīšamū patīsas gondareišonas goru un pīaugt pacīteibas, mīlesteibas un augstsirdeibas tykumūs, tys ir – pīaugt svātumā. Bet, jo napatikšonas mes uztversim ar naapmīrynōteibu, tōs ļūti vīgli var kļyut par īmesli pretesteibai, napacīteibai un vilšonōs sajyutai myusūs.
Daudzi kristīši nav spējeigi dīnas beigōs prīcōtīs na tōpēc, ka jim byutu nōcīs pīdzeivōt lelus pōrbaudejumus, bet gon tōpēc, ka ji naprūt svātdareit nūgurumu un seikōs napatikšonas dīnas gaitā. Labprōteigi pījimtais krysts, voi tys ir lels, voi mozs, īnas mīru un prīku bādōs un nas bogōteigus nūpalnu augļus, kas ir myužeigōs dzeives cīneigi. Tūtīs tys cylvāks, kurs napījem krystu, ōtri viļās un izjyut pretesteibu, kō rezultats ir skumes un slykts gorastōvūklis. Nest krystu – tys ir kaut kas pateišam varens. Tys nūzeimoj veiriškeigi īt pretim vysim dzeives pōrbaudejumim, nakreitūt izmysumā un baiļu gyustā. Tys nūzeimoj, ka gryuteibas, kuru myusu dzeivē vīnmār byus vairōk kai vajadzeigs, pošas kļyus myusim par moralōs enerģijas olūtu. Tys nūzeimoj, ka mes palīkam jyuteigōki pret cylvāku cīsšonom un, beidzūt, tū, ka taidā veidā mes īsamōcam mīļōt.(Pāvests Pōvuls VI) Kristīts, kurs sovā dzeivē sistemātiski bāg nu napīcīšameibas nest upurus, nikod nasasatiks ar Dīvu un nabyus laimeigs. Jo jys bāg nu sova poša svātuma.
2.3. Jo kaids gryb sekōt Maņ, lai aizalīdz pats sevis… Myusim na tikai jōpījem krysts, kas nagaideiti uzarūn myusu dzeives ceļā, bet ari jōmeklej cytas, breivprōteigas pošuzupurēšonōs formas, lai taidā veidā uzturēt sevī gondareišonas goru, kū nu myusim prosa Kungs. Ikdīnas pastōveigī asketiskī vyngrynōjumi, agrōk īplānōta nalela sevis īrūbežōšona un upuri ir ļūti dereigi deļ progresa goreigajā dzeivē.
Tōs pošuzupurēšonōs, kuras mes poši meklējam aiz mīlesteibas uz Dīvu, var nūspēlēt ni ar kū nasaleidzynojamu lūmu ceiņā ar slynkumu, egoismu, patmīleibu utt. Vīnas nu tom padora daudz efekteigōku myusu dorbu, jo mes vairōk uzmaneibas pīvērssim detaļom, byusim punktualōki, kōrteigōki, strōdōsim ar lelōku intensitāti un saudzeigi iztaurēsim pret dorba reikim. Cytas, kai pīmāram, prasme saglobōt jautru gorastōvūkli gryutōs situacijōs, gūdbejeiga izaturēšona pret cytim cylvākim, spēja atvīglōt jūs pyules, pīklōjeiba, pakalpeiba ikdīnas situacijōs, ļaus myusim izrōdeit mīlesteibu sovim tyvōkajim, ar kurim mes kūpā sasateikam, dzeivojam un strōdojam. Ir pošuzupurēšonōs, kuras paleidzēs mums pōrvarēt sovu savteigumu, atraideit naskaitamūs kārdynōjumus, kas nōk nu ōrīnes un īkšīnes, tikt golā ar pōrmēreigu ziņkōreibu. Šōs pošuzupurēšonōs un upuri var byut atteiceibā uz ēdīni, kosmetiku, apģērbu utt. Tom nimoz nav jōbyun kaut kam sevišķam. Daudz svareigōks ir kas cyts: īmaņas tōs pastōvēigi izmontōt aiz mīlesteibas uz Dīvu.
Tai ka cylvāka dobai ir rakstureigi izavaireit nu vysa tō, kas prosa pīpyuli, myusim ir jōbyun seviški uzmaneigim šajā ziņā, un nadreikst apsamīrynōt tikai ar lobim nūdūmim. Šō īmesļa dēļ reizem var byut ļūti dereigi pīraksteit sovus ikdīnas upurus, lai varātu šūs pīrokstus izmontōt, izmeklejūt sovu sirdsapziņu. Veļ ir jōjem vārā tys, ka Dīva vyspateikamōkī ir tī upuri, kuri ir saisteiti ar apostoliskū darbeibu un mīlesteibu uz tyvōkū, kai ari ar apzineigu sovu ikdīnas pīnōkumu piļdeišonu.
Pōrdūmu nūslāgumā saceisim Jezum, ka asam gotovi sekōt Jam, pījemūt sovu krystu jau šudin un vysōs turpmōkajōs dīnōs.
Pīktdine pēc Palnu trešdines
3. Gondareišonas laiks.
3.1. Šōsdīnas Evaņgelija lasejums myusim pavēstej tū, kai Jōņa Kristeitōja mōcekli jautōja Jezum: kōpēc mes un farizeji daudz gavējam, bet Tovi mōcekli nagavej?(Mt 9, 14-15)
Kai tymūs laikus, tai ari tagad, gavēņs ir tipiska gondareišonas gora izpausme, kaidu Dīvs pīprosa nu cylvāka. Vacajā Dereibā ar arvīn pīaugūšu izteiksmeigumu astaklōj gondareišonas kai personeigōs dīvbejeibas akta religiskō nūzeime, kuras mērkis – mīlesteiba un sevis veļteišona Dīvam.(Pōvuls VI) Un, jo gavēšonu pavoda lyugšona, tys ir leidzeklis, kai izrōdeit sovu pazemeibu Dīva prīškā: cylvāks, kurs gavej, stōv Dīva prīškā pylns uzticeibas Dīvam un ar apziņu, ka jys ir piļneibā nu Jō atkareigs. Svātajūs Rokstūs mes atrūnam daudzus pīmārus tam, kai pyrms svareigas misijas uzsōkšonas cylvāki, kuri pasaļaun uz Dīvu, gavēja un veice dažaidus gondareišonas dorbus, lai izlyugt grāku pīdūšonu un nalaimju nūvērsšonu, lai īgyutu misijas veikšonai napīcīšamōs žēlesteibas, lai sasagatavōtu uz tikšonūs ar Dīvu utt.
Jōņs Kristeitōjs, piļneibā apsazynōdams gavēņa pestejūšū nūzeimi, mōcēja sovus mōcekļus bīži pīlītōt šū vyssvareigōkū gondareišonas praksi. Šajā ziņā jam beja daudz kūpeiga ar dīvbejeigajim un Lykumu mīļojūšajim farizejim, kuri nasaprota, kōpēc Jezus naaicynoj Sovus apostolus gavēt. Bet Kungs aizastōj par Sovim mōceklim, saceidams: voi gon kōzu vīsi var byut nūskumuši, cikom leigovaiņs ir pi jim?(Mt 9,14). Saskaņā ar pravīšu mōceibu: Leigovaiņs – tys ir Pats Dīvs, kurs izrōda Sovu mīlesteibu pret cylvākim.
Kristus šajā epizodē veļ reizi apstyprynoj Sovu Dīviškeibu un nūsauc Sovus mōcekļus par kōzu vīsim un Sovim draugim. Jim nav napīcīšameibas gavēt, cikom Jys ir kūpā ar jim. Tūmār, kod leigovaiņs tiks jim atjimts, tod jī gavēs. (Mt 9,15). Kod Jezus nav klōtasūšs radzamā veidā, ir napīcīšama askēze, lai varātu Jū īraudzeit ar gora acim.
Vacōs Dereibas mōceiba par gondareišonu – tei ir tikai āna nu tō, kam ir jōnōk. Gondareišona – tei ir goreigōs dzeives praseiba, kuru ar vysu sovu religiskū pīredzi ir aplīcynōjuse cilvēce. Tei ir seviška Dīva Atklōsmes dimensija, kura Kristū un Bazneicā teik bogōtynōta ar jaunim aspektiem, un kļyust arvīn dziļōka un pylvērteigōka. (Pōvuls VI).
Pošā īsōkumā Bazneica izmontōja gondareišonas praktikas poša Jezus nūrōdejumu gorā. Apostolu Dorbi stōsta par tradicijom, kuras pavadēja gavēņs. Sovas misiju kolpōšonas laikā, kas prasēja miļzeigu pošaizlīdzeibu, apostols Pōvuls naapsamīrynōja tikai ar tim pōrbaudejumim, kurus jys pīdzeivōja apstōkļu sakriteibas dēļ, kai - slōpes, izsolkumu voi vojōšonas. Jys, bez tam, ari bīži gavēja. Bazneica vīnmār beja uzticeiga gondareišonas praksei, nūsokūt nūteiktas liturgiskō goda dīnas, kurōs ticeigajim beja jōgavej, kai ari īsokūt jim šū dīvbejeigū praksi sprediķūs un sovstarpejōs sarunōs.
Tūmār gavēņs ir tikai vīns nu gondareišonas veidim. Pastōv ari cyti mīsas mērdeišonas veidi, kurus myusim ir jōizmontoj, jo tī padora vīglōku myusu dialogu un izleigšonu ar Dīvu. Kurs satur sovu mīsu „styngrūs grūžūs”, atsokūt tai vysu, kas aizlīgts, bet reizem ari tū, kas atļauts, tys pa eistam mīļoj Dīvu un sovu dvēseli, un pat sovu mīsu, jo teiši taidā veidā nūdrūšynoj tai myužeigū svātlaimi.(Svēteigais J.S.Peļčars).
Padūmōsim, cik styprs myusūs ir gondareišonas gors, kuru īmontōt nu myusim prosa Mōte Bazneica. Šei praseiba ir seviški aktuala Lelō Gavēņa laikā, kuru mes tikkū asam īsōkuši.
3.2. Nūžālojit grākus, - Jezus aicynōja Sovas publiskōs darbeibas īsōkumā. Taidu pošu aicynōjumu tauta dzērdēja nu Jōņa Kristeitōja lyupom, un pēc tam, pošā Bazneicas pastōvēšonas īsōkumā – nu apostolu lyupom. Ari myusim, myusu laikmeta kristīšim, ir ļūti napīcīšama grāku nūžāla, gondareišona, lai atpērktu lelū sovu un cytu cylvāku grāku daudzumu. Tī, kur nav eista grāku nūžālas un atsagrīzšonas gora, tyvas atteiceibas ar Jezu ir naīspējamas. Taidā gadejumā mes arvīn veļ palīkam grāka vērgi. Mes nadreikstam atsateikt nu gondareišonas aiz bailem, aiz skepticisma par tōs rezultativitāti, aiz najyuteiguma pret dzeives goreigū pusi. Tevi baida gondareišona?… Gondareišona, kas vad uz Myužeigū dzeivi? – Voi tod tu teišam naredzi, kai cylvāki, pīsakerūt šoszemes dzeivei, pakļaun sevi cīsšonom asiņainōs hirugiskōs operacijōs? (Sv. Hosemarija Eskriva „Ceļš”). Izavaireit nu gondareišonas – nūzeimoj izavaireit nu svātuma, un, taitod, izavaireit nu pesteišonas!
Tīkšonōs byut kūpā ar Kristu līk myusim pījimt Jō īlyugumu – cīst kūpā ar Jū. Lelais Gavēņs mudynoj myus uzmaneigōk īsaskateit Jezus cīsšonu un nōves nūtykumūs, padareit tūs par myusu pōrdūmu prīkšmatu. Lelō Gavēņa pīktdīnē, kod mes nu jauna īsadzilinojam Pesteitōja Lelōs Pīktdīnes atmosferā, mes varam pōrdūmōt tōs dīnas nūtykumus, kas savōkti vīnkūp tradicionalajā Krysta ceļa dīvkolpōjumā. Tōpēc svātais Hosemarija Eskriva myusim īsoka: Krysta Ceļš – lyuk, patīši skorba un dzeivynojūša dīvbejeiba! Pīsaradynoj pīktdīnēs atcerētīs četrupadsmit nūtykumus nu Kunga cīsšonom, un, tici maņ – tu uzkrōsi spākus vysai nōkušajai nedēļai.
Pasateicūt šam dīvbejeibas aktam, myusim ir īspēja apdūmōt vysusvātōkū Kristus ciļvēceibu, Kristus, Kurs atnōce pi mums kai cylvāks, Kurs fiziski cīš, bet vīnlaiceigi ir ar dīviškeibas oreolu apjimts. Pavodūt Jezu Jō krysta ceļā, mes varam otkon nu jauna pōrdzeivōt svareigōkūs pasaules atpesteišonas breižus. Mes īraudzēsim Kristu, uz nōvi nūtīsōtu, jamūt krystu uz placim un nūsastōjūt uz cīsšonu ceļa, pa kuru byus jōīt ari myusim. Ik reizes, kod Jezus pakreit zam krysta, myusim ir jōsastyngst šausmōs. Jō tī ir myusu grāki, vysu cylvāku grāki, kas ir napanasama nosta Kungam. Pi tam myus ir jōpōrjem grybai atsagrīzt: Jezus izmūceitais augums grīļojās zam miļzeigō krysta smoguma. Vysus mīļojūšō Sirds ar gryuteibom uztur pi dzeiveibas izkrūpļōtū mīsu… Brīsmeigas sōpes pōrjem Jezus dvēseli, un Kungs nu spāku izseikuma zaudej samaņu. Ni tu, ni es naasam spējeigi pasceit ni vōrda: jo mes jau zynam, kōpēc tik smogs ir Jezus krysts. Mes apraužam sovu nīceibu un cylvāka sirds malnū napateiceibu. Sirds dziļumūs rūnās eista grāku nūžāla, kas izglōbs myus nu grāka, kurs ir sagrōbis myusus sovā varā. Jezus pakryta, lai mes pasacaltu – reizi par vysom reizem un uz vysim laikim. (Sv. Hosemarija Eskriva „Krysta ceļš”).
Lelō Gavēņa laikā izdareitō Kristus cīsšonu apdūmōšona un labprōteigī asketiskī vyngrynōjumi, cereibā sasavīnōt ar Kristus mīlesteibas straumi, pamudynōs myusūs ari apostoliskū goru. Kristus atdeve sovu dzeivi, lai myus tyvynōt Dīvam.
3.3. Asketiskū vyngrynōjumu lauks, kū nu myusim sagaida Kungs, ir myusu ikdīnas dzeive.. Vysbīžōk runa īt par nalelim upurim, kas saisteiti ar dīnas īsasōkšonu: pīsaceļt nu gultas nūteiktā laikā, pōrvarūt sovu slynkumu; byut punktualam; nūvest leidz golam īsōktū lītu vysūs seikumūs; pacīteigi panest naērteibas, kas saisteitas ar pōrōk korstu voi pōrōk soltu laiku; prast smaideit pat tod, kod jyutamēs nūsamūcējuši un nūguruši; īturēt mēreneibu ēsšonā un dzeršonā; ryupētīs par sev pīdarūšu lītu saglobōšonu un uzturēšonu lobā stōvūklī; napastōvēt par kotru cenu pi sovim uzskotim… Bet, lai tū vysu sasnēgt, ir jōsekoj sekojušam padūmam: Jo tu pateišam grybi gondareit, ar prīku un pošaizlīdzeibu, sorgoj laiku, kas veļteits ikdīnas lyugšonai – slepenai, ar atdevi un ilgai. Ceņtīs lyugtīs nūteiktā dīnas laikā, bet na „kod pasagoda”. Napīsakōp šajūs seikumūs. Palīc par ikdīnas kulta vērgu – un, tici maņ, tovs prīks byus pastōveigs. (Sv. Hosemarija Eskriva).
Bez pasivōs pošuzupurēšonōs, kas saisteita ar pazemeigu myusu dzeivē īsalauzušū sōpeigū pōrbaudejumu pījimšonu, pastōv ari aktīva pošuzupurēšonōs. Taidā gadejumā mes poši sev meklējam pōrbaudejumus, „mērdējam” poši sevi. Seviška nūzeime goreigōs dzeives atteisteibā un sirdsskaidreibas īmontōšonā ir myusu jyutu pašmērdeiba. Un pyrms tam veļ – iztēles pašmērdeiba, kod mes atsasokam nu tō īkšejō dialoga, uz kuru myus pamudynoj myusu fantāzija, un cenšamēs aizvītōt tū ar dialogu ar Dīvu, kurs dzeivoj myusu dvēselē, jo vīn tei ir Dīva žēlesteibas stōvūklī. Leidzeigi reikojamēs ari tod, kod mēginojam sevī īgrūžōt tīksmi dzili pōrdzeivōt napateikamus nūtykumus, seikus pōridarējumus (bīži vīn najaušus). Jo tū naizdareisim, patmīleiba un lepneiba īlaiss dziļas saknes myusu dvēselē, laupeis mums mīru un Dīva klōtbyutnes sajyutu. Svareiga ir ari atmiņas pošmērdeiba, kod mes izavairejam nu navajadzeigom atmiņom, kas atjem mums daudz laika un, byudamas daudzu kārdynōjumu īmeslis, var byut ļūti beistamas. Prōta pošmērdeiba –tei ir prasme sasakoncentrēt uz myusu pīnōkumim šajā breidī, kai ari prast atsateikt nu sovim uzskotim, lai pylnā mārā dzeivōtu mīrā un mīlesteibā ar tyvōkū. Un golu golā, runa īt par atsabreivōšonu nu kaiteigim īrodumim, kas nav savīnojami ar cylvāku, kurs pīdar Dīvam.
Pījimšim šudiņ lāmumu – vysur pavadeit Kungu vysōs gavēņa dīnōs, pōrdūmojūt Jō vysusvātōkū ciļvēceibu Krystaceļa nūstōšonōs. Padūmōsim par tū, kai Jys breivprōteigi gōja pa cīsšonu ceļu myusu pesteišonas dēļ.
Sastdīne pēc Palnu Trešdīnes.
4. Izglōbt pazudušū.
4.1. Šōsdīnas sv. Misē laseitais Evaņgelijs myusim stōsta par muitnīka Mateja paaicynōšonu: par tū, kaidā veidā Kungs grīzēs pi jō, un par tū, kai Matejs nakavejūtīs deve atbiļdi: un tys, atstōjis vysu, pīsacēle un Jam sekōja.
Jaunais apostols grybēja izrōdeit sovu pateiceibu Jezum, un tōpēc sareikōja mīlastu, kuru Lukass sauc par lelu. Un tī beja daudz muitnīku un cytu, kas kūpā ar jim sādās pi golda. Tī beja vysi jō draugi.
Farizeji īsaļaunōja. Jī vaicōja mōceklim: Kōpēc jyus ādat un dzerat kūpā ar muitnīkim un grēcnīkim? Muitnīki tyka uzskateiti par grēcinīkim jū lelū īnōkumu dēļ, kas beja saisteiti ar jūs profesiju, un veļ tōpēc, ka jī uzturēja sakarus ar pogōnim.
Jezus grīzēs pi farizejim ar sekojūšim, mīrynōjuma pylnim vōrdim: Na jau vasalajim ir vajadzeigs ōrsts, bet gon slymajim; Es naasu nōcis aicynōt uz atsagrīzšonu taisneigūs, bet gon grēcinīkus.(Lk 5, 27-32)
Jezus gryb dōvōt Sovu Vaļsteibu vysim cylvākim. Jō misijai ir vysu pasauli aptverūšs raksturs. Tai ka pesteišonas dialogā natyka jimti vārā tō daleibnīku nūpalni, ni ari augli, kurus tim byutu bejis jōnas…, tod byus taisneigi, ka ari myusu dialogs natyktu saisteits ni ar kaidim īrūbežōjumim. (Pōvuls VI. Enciklika
Jezus nōk pi mums vysim, jo mes vysi asam slymi un grēceigi. Nivīns nav lobs, kai vīneigi Dīvs (Mk 10,18). Myusim vysim ir jōzimontoj Dīva žālsirdeiba un pīdūšona, lai myusūs byutu dzeiveiba un mes sajimtu pesteišonu. Ciļvēce nasadola divōs cylvāku nūmetnēs: attaisnōtajūs, pasateicūt sovom pyulem, un grēcinīkūs. Myusim vysim vysu laiku ir vajadzeigs Dīvs. Tys, kurs dūmoj, ka jam Dīvu navajag, naīgyus pesteišonu un jam byus lamts nūgrymt sovōs slimeibōs.
Kunga vōrdi, Kurs atklōj Sevi kai myusu Dzīdynōtōjs, pamudynoj myus uz pazemeigu un uzticeibas pylnu lyugumu pīdūt myusu grākus un vysu tū cylvāku grākus, kuri it kai gryb dzeivōt tōli nu Dīva. Šudin mes grīžamēs pi Kunga kūpā ar svātū Terezi: Ak, ar kaidu napateikamu lyugumu es šudiņ grīžūs pi Tevis, muns patīsais Dīvs: lai Tu mīļōtu tū, kurs namīļoj Tevi, lai Tu atvārtu durovas tam, kurs pi tom naklaudzynoj, lai Tu dōvōtu pesteišonu tam, kuram pateik byut slymam un kurs nasavēlej izaōrsteit nu slimeibas! Muns Kungs, Tu soki, ka esi atnōcis, lai uzmeklēt grēcinīkus. Nauzlyukoj myusu oklumu, muns Dīvs, bet gon tū ašņa daudzumu, kuru myusu dēļ izlēja Tovs Dāls; lai tik lelō ļaunuma vydā atmirdz Tova žālsirdeiba; pīmini, Kungs, ka mes asam Tovu rūku dorbs. (Sv. Avilas Tereze). Jo ari mes ar taidu pošu pazemeibu grīzsimēs pi Jezus, Jys naapšaubami byus žālsirdeigs pret myusim un vysim tim, kurus mes cenšamēs Jam tyvynōt.
4.2. Vacajā Dereibā Mesija ir attālōts kai Lobais Gons, kurs atnōks, lai ar mīlesteibu un pacīteibu ryupātūs par sovom vuškom, izdzīdynōtu nu tūs vyda īvainōtōs un slymōs. Jys atnōks, lai atrostu pazudušūs, paaicynōtu grēcinīkus, atdūtu Sovu dzeiveibu par daudzejū atpesteišonu. Tai, kai par Jū beja pravītōts: Jys nese myusu sārgas un cīsšonas, un myusu sōpes beja uzkrōvis sev…, ar Jō bryucem mes asam dzīdynōti. (Is 53, 4…5)
Kristus – tōs ir zōles pret myusu slimeibom. Mes vysi asam slymi, un tōpēc myusim ir napīcīšams Kristus. Jys ir Ōrsts, kurs ōrstej myus nu egoisma, jo vīn mes ļaunam jō žēlesteibom īkļyut myusu dvēseļu dziļumūs (Sv. Hosemarija Eskriva). Myusim ir jōsagrīž pi Jō, kai slymajim – pi ōrsta, pi tam naslēpūt tū, kas myusim patīsi sōp, un nu vysas sirds vēlejūtīs izaōrsteit. Jys parōdēja mums, ka vysbeistamōkō slimeiba ir līkuleiba: lepneiba, kas slēp personeigūs grākus. Tōpēc ar Jezu – Ōrstu ir jōbyun piļneigi atklōtam. Tikai tod, kod ir pateikta vysa patīseiba, dreikst turpynōt: „Domine, si vis, potes me mundare”- „Kungs! jo vīn Tu grybi ( un Tu vīnmār gribi), Tu vari mani mani padareit teiru (Mt 8,2). Kungs, Tu zyni munu vōjumu. Ari es asmu tū sapratis un cīšu. Mes parōdam Jam sovas bryuces, kuras, īspējams, jau strutoj: „Kungs! Tu, kas esi izdzīdynōjis tik daudzas dvēseles, paleidzi ari maņ atzeit Tevi par dīviškeigū Ōrstu tod, kod Tu mōjoj munā sirdī pēc svātōs Komunijas, un kod es apcerēju Tevi, myusus gaidūšu, tabernakulā. (Sv. Hosemarija Eskriva).
Reizem Dīvs dorbojās teiši myusu dvēselē: Es grybu! Esi teirs! (Mt 8,3), ej mīrā, palīc pazemeigōks, naskumsti! Cytā reizē Jys soka: Ejit un pasarōdit prīsterim(Lk 17,14): gondareišonas sakramentā, kurā dvēsele vīnmār var atrast vajadzeigōs zōles.
Pōrdūmojūt par šō sakramenta īdarbeibu, Bazneica saskota tymā bez tīsōšonas procesa īzeimem ari tō terapeitiskōs, dzīdynojūšōs īpašeibas. Tys ir saisteits ar tū faktu, ka Evaņgelijs Kristu bīži parōda kai Dzīdynōtōju, un Jō pesteišonas dorbs bīži, jau nu senajiem kristīteibas laikim, saucās „medicina salutis”. „Grybu izdzīdynōt, bet na apvainōt,”- soka sv. Augustins, atsasaukdams uz sovu prīsteriskū gondareišonas praksi. Teiši pasateicūt grāksyudzes zōlem, poša personeigō grēceiguma apziņa napōraug izmysumā. (Jōņs Pōvuls II ). Vyss beidzās ar dziļa mīra un vysaptverūša prīka sajyutu.
Mes varam byut drūši, ka Dīvs vīnmār myus uzmundrynōs un paleidzēs myusim sōkt vysu nu sōkuma. Jys ir tys, kas voda kauju, bet karavodūņs kaujas laukā augstōk nūvērteis taidu karaveiru, kurs, īsōkumā metīs bēgt, pēc tam atsagrīž īrindā un ar lelōku dedzeibu uzbryuk īnaidnīkam, nakai taidu, kurs, kaut ari naatsakōp, bet ari naizdora nikaidu varūneibu. (Sv. Grigorijs Lelais). Svātdareits teik na tikai tys, kurs nikod nav pakritis, bet ari tys, kuram vīnmār ir izadevis pīsaceļt . Ļaunums napastōv napiļneibu asameibā, jo napiļneibas ir myusim vysim, bet sasamīrynōšonā ar tom, tō vītā, lai tōs uzvarēt. Kristus myus izdzīdynoj, un pēc tam paleidz mums ceinētīs.
4.3. Jo kaut kod myusim galeigi nūsalaiss rūkas kaidas goreigōs slimeibas dēļ, kura myusim var liktīs naizdzīdynojama, naaizmērssim Jezus saceitūs mīrynōjuma vōrdus: Na jau vasalajim ir vajadzeigs ōrsts, bet gon slymajim. Ir zōles nu jebkuras slimeibas! Tōs vīnmār ir mums blokus, seviški gryutajōs situacijōs, naatkareigi nu tō, cik zamu mes asam krytuši, cik lelas ir myusu vajadzeibas. Pīteik byut tikai pīteikūši vaļsirdeigam.
Naaizmērssim par tū ari tod, kod myusu personeigajā apostoliskajā kolpōšona mēs sateikam kaidu, kuram ir nadzīdynojami slyma dvēsele. Taids cylvāks vīnmār atsarass. Īspējams, ka Dīvs gaida nu myusim veļ ceņteigōku lyugšonu un pošaizlīdzeibu, veļ lelōku sapratni un leidzjyuteibu.
Var tikt izdzīdynōtas vysas tovas kaites – soka sv. Augustins. – Bet tu saceisi: jū ir tik daudz! Tūmār Ōrsts ir daudz styprōks, nakai tōs vysas kūpā. Deļ Vysuvarenō nav naōrstejamu slimeibu; tikai ļaun sevi ōrsteit, sajem sevi rūkōs.
Myusim ir jōsasteidz pi Jezus, leidzeigi tim ļaužu pyulim, kuri puļcējōs Jam apkōrt. Taipat kai pi Jō steidzēs oklī, klybī, paralizeitī, korsti olkstūšī sajimt nu Jō izdzīdynōšonu. Šōs izdzīdynōšonas sludynōja daudz radikalōku izdzīdynōšonu: uzvaru pōr grāku un nōvi caur Jō Pashu. (KBK 1505).
Tikai tys, kurs apsazynoj sovu nateireibu, izjyut dziļu napīcīšameibu atsateirēt; tikai tys, kurs zyna par sovom slimeibom, izjyut napīcīšameibu izaōrsteit. Myusim byutu jōjyut namīrs tū myusu vōjeibu dēļ, kuras, sirdsapziņas izmeklēšonas gaitā, ir vysvairōk napīcīšams izōrsteit.
Tymūs laikūs Matejs pamete sovu īprīkšejū dzeives veidu deļ tō, lai sōkt jaunu dzeivi kūpā ar Kristu. Šudiņ mes varam lyugtīs kūpā ar sv. Ambroziju nu Milanas: Es, taipat kai jys, grybu atstōt sovu īprīkšejū dzeives veidu un sekōt Tev vīnam, ak Kungs, kurs dzīdynoj munas bryuces. Kas var atškērt mani nu Dīva mīlesteibas, kura atsaklōja Tevī?… Es asmu pīsaisteits ticeibai, asu pīkolts pi tōs ar noglom; es asu pīkolts pi tōs ar svātajom mīlesteibas saitem. Vysas Tovas bausleibas byus leidzeigas dzeļžim, ar kurim pīdadzynoj rātas, kuras es vīnmār nosōšu uz sovas mīsas. Taida dzīdynōšona sagōdoj sōpes, bet nūvērš īkaisumu. Izgrīz, Kungs Jezu, munu grāku pyvekļus. Un, kod es byušu saisteits ar Tevi mīlesteibas saitēm, nūvērs infekciju. Nōc tyuleņ, lai nūcērst daudzōs un slapynōs kaisleibas jau saknē; atver munas rātas, lai slimeiba napōrjimtu vysu kermeni… Es atrodu Ōrstu, kurs mōjoj debesīs, bet izdola zōles vērs zemes. Tikai Jys var sadzīdēt munas rātas, tōpēc ka Jam pošam tū nav; tikai Jys var izraut sōpes nu sirds un bailes nu dvēseles, tōpēc ka Jys zyna apslāptū.
Daudzi nu Mateja draugim, kuri pīsadalēja mīlastā kūpā ar Jezu, saprota, ka Jys jūs mīļoj un saprūt. Tys vyss – pasateicūt sirsneibai, kas tyka jim izrōdeita. Jezus drūši vīn izrōdeja sevišķas uzmaneibas zeimes pret jim. Un tō rezultātā beigōs jī nu vysas sirds nūžālōja grākus un pījēme Jō mōceibu, kas pamudynōja jūs daudz kū izmaineit sovā dzeivē. Šī cylvāki sastōdēja pyrmū kristeigū kūpīnu Palestinā. Mateja draugi satyka Jezu mīlasta laikā. Jezus izmontōja jebkuru īspēju, lai nest cylvākim pesteišonu. Taipat ir jōsareikoj ari mums, veicūt sovu apostoliskū kolpōšonu.


text:
Buļbu dasys
Buļbu dasys - tradicionals latgaļu iedīņs.
- buļbis
- cyukys gale
- cybuļs
- cyuku zornys
- kriejums
- pypyri
- suoļs
Buļbis nūskut i sagrīž voi satarkavoj iz rupys tarkys, smolkai sagrīž cyukys gali i cybuli. Damat suoļa i pypyru. Vysu cīši samaisa i pylda brangai izteireituos cyukys zornuos i pasirdī. Cap kū tik izkurynuotā ceplī iz pluocis apmāram 45 mynoti. Vys par šaļti sadūrsta ar sokumenim, kab dasys napleisuotu. Svareigai naizjimt uorē par agri! Vajag izjimt viņ tūlaik, kod pasadarejuse eistyn bryuna gorūzeņa. Da goldam padūd korstys ar kriejumu.
- buļbis
- cyukys gale
- cybuļs
- cyuku zornys
- kriejums
- pypyri
- suoļs
Buļbis nūskut i sagrīž voi satarkavoj iz rupys tarkys, smolkai sagrīž cyukys gali i cybuli. Damat suoļa i pypyru. Vysu cīši samaisa i pylda brangai izteireituos cyukys zornuos i pasirdī. Cap kū tik izkurynuotā ceplī iz pluocis apmāram 45 mynoti. Vys par šaļti sadūrsta ar sokumenim, kab dasys napleisuotu. Svareigai naizjimt uorē par agri! Vajag izjimt viņ tūlaik, kod pasadarejuse eistyn bryuna gorūzeņa. Da goldam padūd korstys ar kriejumu.
This is an excerpt from the article Buļbu dasys from the Wikipedia free encyclopedia. A list of authors is available at Wikipedia.


text:
Muokuļkolns
Muokuļkolns (aba Voļkenbergs; viesturis dokumentūs vuocyskuo pasauka Wolkenberg) — kaupris Latgolys augstainē, Rēznis nūvoda Muokuļkolna pogostā, Rāznys Nacionaluo parka teritorejā, tyvai da Rāznys azara. Vyscaureigais (absolutais) augstums – 247,9 m augšuok jiuru leidzīņa. Samiereigais (relativais) augstums – 57,9 m.
Muokuļkolns izslivs deļ skaistuo i tuoleimuo vierīņa nu juo viersyunis, deļ iz juo bejušuos Voļkenberga piļs i deļ pīstuošku, kuri sīnās ar kolnu. Turistu nūmīļuota vīta. Iz kolna apsaveramys Voļkenberga piļskrytys - izaglobuojuši piļs sorgmyura fragmenti i aizgrauduotys zamzemys īmys. Nu kolna viersyunis acim pasaruoda vierīņs iz Rāznys azara.
Viesturis dokumenti līcynoj, ka Voļkenberga piļs iz Muokuļkolna pastateita 1236 godā. Ar pili sasīta legenda viestej, ka piec Voļkenberga piļs vaļdeituoja i juo sīvys nūmieršonys plotī piļs nūvoda sovumi sadaleiti trejom jūs meitom - Rūžai, Ļucejai i Marejai. Sevkura nu muosu iz puormonuotuos zemis pasastatejuse pa jaunai pilei: Rūža - Rēzni (Rositten), Ļuceja - Ludzu (Lutsin) i Mareja - Vileki (Marienhaus). A nazkod vareiguo Voļkenberga piļs piec muosu nūīšonys paceli pa druponai sakrytuse.


text:
Ņukšu pogosts
Ņukšu pogosts irā Ludzys nūvoda teritoriskais padalīņs Latgolā. Pogostā dora tautys noms, biblioteka, feļčeru punkts. 2011 godā Ņukšu pamatškolu davīnova Pyldys pamatškolai i tān pogosta teritorejā nivīna vuiceibu īstota navā.
Puslopu ruodeklis
Viesture[pataiseit]
Viesturiskai Ņukšu pogosta teritoreja bejuse Ludzys apleiciņa Pyldys pogostā. 1945 godā Pyldys pogostā īstateja Nukšys solys padūmi. 1954 godā solai davīnova likvidātū Purynu solu, a 1975 godā nūtyka zemu puorsameišona ar Gaveiku solu.[2] 1990 godā solu reorganizej kai pogostu.[3] 2009 godā kai administrativu teritoreju pogostu daškir Ludzys nūvodam.
Rūbeži[pataiseit]
Ņukšu pogosts tur rūbežu ar:
- Ludzys nūvoda Pyldys pogostu, Purynu pogostu i Vysnovys pogostu;
- Rēznis nūvoda Kaunotys pogostu i Stolerovys pogostu.
Doba[pataiseit]
Ņukšu pogosts atsarūn Latgolys augstainis Rāznovys kauprainis pūstumu molā. Pogosta pluots 68,52 km2, nu tuo solsaimesteibai lītojamuo zeme vaira kai 3 tyukstūšys dekteru, meži 2050 dekteru i kriumuoji 110 dekteru.[4] Pogostā 1999 godā 1999 godā īstateits dobys nūlīgtiņs "Pyldys azars", četrys Pyldys azarsolys irā vaļsteibys sorgojamī dobys pīminiekli jau nu 1924 gods (tān sorgoj 5 azarsolys).
Iudini[pataiseit]
Upis:
- Gaveiku upeite
- Iļža
- Kozupe
- Leičupeite
- Leidiukšņa
- Pylda
Pogosta teritorejā 13 azaru. Pošleluos Iudiņtveris:
- Bečeru azars - 10,8 dekteri
- Gaveiku azars
- Lelais Peisaiņs
- Lelais Zurzu azars - 77,2 dekteri
- Mozais Zurzu azars - 55,8 dekteri
- Opolais Snidzins - 46,9 dekteri
- Pyldys azars - 295 dekteri
- Sleinovys azars - 25,5 dekteri
- Stolonu azars
Pūri i peisi:
- Ziļu pūrs
- Čyžyku pūrs
Dzeivuotuoji[pataiseit]
Ņukšu pogostā dzeivoj 515 ļauds, nu jū 68,4% latvīšu, 26,6% krīvu i 1,4% boltkrīvu. Lelums pogosta dzeivuotuoju katuoli, pīdar Pyldys katuoļu parapejai (Pyldys bazneica atsarūn Ņukšu solā).
Solys[pataiseit]
Ņukšu pogosta ļauds dzeivoj 41 soluos.[5] Pošu leluos solys - Belomoiki, Gaveiki, Juzefinova, Ņukši, Pylda.
Zeimeigi ļauds[pataiseit]
- Juoņs Unda - muokslinīks;
- Anatolejs Gorbunovs - politiks, bejs Sativis ministrs;
- Lideja Jankovska - izsliva rūkdarbineica, nazcik paruožu dalineica.
Saimisteiba[pataiseit]
Transports i saiteibys[pataiseit]
Pogosta teritoreju škārsoj vaļsteibys zeimebys ceļš Kuorsova-Ludza-Bukmuiža (P49), kas irā dale nu ceļu projekta "Reitu styga". [6] Taipoš sative nūteik pa nazcik vītejuos zeimeibys celim. Dzeļžaceļa linejis pogostā navā.
Ņukšu pogosta teritoreju apkalpoj vīna posta atdale "Ņukši" pogosta centrā (LV-5730).[7]
Slavvītys[pataiseit]
- Pyldys azara dobys nūlīgtiņs;
- Pyldys muiža, pastateita 19 godusymtā;
- Sleinovys paegle, apleikmārs 1,65 m, augstums 10 m;
- Svātuo Pītera i Puovula Romys katuoļu Pyldys bazneica, kuramā izaglobuojuši obruozi nu 17.-18. godusymta.
Nūruodis[pataiseit]
- ↑ Latvejis dzeivuotuoju skaits pošvoldūs 01.07.2010.
- ↑ Okupātuos Latvejis administrativi teritoriskais dalejums. Latvejis Vaļsteibys arhivu generaldireceja. Reiga, 1997. ISBN 9984-9256-0-9
- ↑ Latvijas pagasti. Enciklopēdija. A/S Preses nams, Rīga, 2001-2002 ISBN 9984-00-412-0
- ↑ http://www.ludzasbiblio.lv/lv/vecaks/pilsetas-pagasti-novadi/uksu-pagasts Ludzys biibliotekys datubaza
- ↑ LĢIA vītvuordu datubaza
- ↑ Latvejis vaļsteibys regionalī autoceli
- ↑ Latvejis posta iņdeksu gruomota


text:
PAROSTŌ LITURGISKŌ LAIKA 21. SVĀTDINE
Dōrgais Kungs, Tu vīneigais zyni, kū muna dvēsele pateišam vēlejās, un tikai Tu vari pīpiļdeit šōs ilgas.
„Es asmu sagatavōjis tev vītu,” soka Kungs. „Vītu, kas ir dūmōta tikai tev un kurā tikai tu vari byut. Nōc pi muna golda un jautoj, kū tu varātu paveikt. Naatsasoki pat nu nīceigōkajim uzdevumim. Tod, kod kolpōšonas dorbs ir paveikts, tu vari skateitīs, kuru vītu pi golda ījimt. Bet nameklej pēc lobōkōs vītas, kura varātu byut rezerveita kaidam cytam. Manis nūrōdeitajā vītā tu atrassi sovu prīku.”
Kungs, nūrōdi man pareizū vītu; pīmeklej man atbylstūšu uzdevumu; snīdz man labprōteigu sirdi.
Lai es atbylstu uz mani lyktajom cereibom. Jo es asu vōjš, es lyudzu, lai Tu dūd man tik, cik es varu panest. Jo es asu tik styprs, lai naizavaireitu nu pōrbaudejumim, tod vairoj munu spāku un styprynoj muna prōta drūšeibu.
Es tycu Tev, ak Kungs.
Es soku: Tu esi muns Dīvs.
Muns laiks ir Tovā rūkā. (Nu grōmotas „Ķeltu vakara lūgšanas”)
PŌRDŪMOM
Zvoni jautoj.
Skan zvoni… Dzērdit? Skan lelōkais bazneicas zvons. Tō bolss dzīd un sauc, un kotrs tō sitīņs kaut kū nūzeimoj. Kotram zvona sirds sitīņam ir sova nūzeime. Na par veļti sokam – zvona sirds sitīņs. Zvona bolss nav tikai harmoniskas bronzas skaņas, tys ir lels un svareigs jautōjums. Jo zvons uzdūd jautōjumu, tō bolss aizskan tōli. Jā, daudzim cylvākim tys traucej. Bet na jau zvona skaņa jūs uztrauc: jī nagryb dzērdeit, kū zvons jim jautoj.
Jezus uzdeve apostolim jautōjumu: Par kū ļaudis uzskota Cylvāka Dālu? Cylvāka Dāls – tai Jezus nūsauc Sevi. Taitod, Jys jautoj: Kas Es asmu? Es – tys, kuru jyus pazeistat. Es – parosts galdnīks nu Nazaretes un vīnlaiceigi naparosts Mōceitōjs, kurs par aplīcynōjumu Sovim vōrdim dora breinumus. Jezus vyspyrms mōcekļu vēreibu pīvērš cylvākim, kuru vydā jī apsagrūza. Jys jautōj, kū jī dūmoj? Kū runoj? Un tikai pēc tam uzdūd jautōjumu: Un jyus, par kū jyus Mani uzskotat?
Varam uzdūt jautōjumu: Par kū šudin cylvāki uzskota Cylvāka Dālu? Šudin, un navys pyrms divom tyukstūšom godu. Daži soka: „Jezus? Nabeja nikaida Jezus. Tei nav vēsturiska persona. Tys ir nabadzeigū, nalaimeigū un aizvainōtū cylvāku iztēles un sapņu auglis.” Iztēles un sapņu auglis? Bet kai tod ir ar vysim vēsturiskajim dokumentim un līceibom? Jo apostolu vēstules, četri Evaņgeliji ir na tikai ticeibas līceiba, bet, pyrmom kōrtom, vēsturiskī dokumenti, kas ir atzeiti par autentiskim vairōk, nakai kaids cyts senū laiku dokuments. Bez tam ir nakristīšu līceibas, arheologiskī dati, kas apstyprynoj Evaņgelija tekstu eistumu.
Veļ cyti soka: „Jezus? Jys beja breineigs cylvāks! Lobs, gudrs, žālsirdeigs, lels religijas reformators, kurs sapņōja par lobōku nōkūtni.Un nikas vairōk, tikai cylvāks, kurs par sovim sapnim samoksōja ar dzeiveibu.” – Un nikas vairōk? Svātais Pīters atbiļdēja: „Tu esi Mesija, dzeivō Dīva Dāls!” Apostoli pi taidas ticeiba nūnōce pakōpeniski. Beja laiks, kod jī sev jautōja: „Kas ir šys cylvāks, kuram pat vātra un jyura paklausa?”(Sal Mk 4,41). Šaubu laiks beja pagōjis. Jī īticēja. Leidz taidai ticeibai beja jōnūbrīst. Leidz ticeibai, kas ir na tikai ciļvēciska pōrlīceiba, bet žēlesteibas dōvona. Un Jezus Pīteram sacēja: „Na mīsa un asnis tev tū atklōja, bet muns Tāvs, kas ir Debesīs.” Un Dīva bogōteibu, gudreibas un zyneibu dziļums ir naizdybynojams un naizsmeļams.
Tōpēc apostols Pōvuls jautoj: „Kas gon ir izpratis Kunga dūmas? Voi kas gon Jam ir bejis par padūma devēju?” Un tōpēc kotra cylvāka ticeibas ceļam nav rūbežu. Un tōpēc myusu atbiļde, kū mes snādzam Dīvam un Jezum var byut ar kotru reizi piļneigōka, dziļōka, nūteiktōka, sirsneigōka.
Ir labi, ka zvoni kotru dīnu jautoj: „Voi esi nūbrīdis tam, lai Jezus mōcekļu ticeibu pījimtu par sovejū? Kas deļ tevis, deļ kotra nu mums personeigi ir Jezus un Jō Evaņgelijs? Voi tu esi gotovs tū pījimt bez ībyldumim?”
Zvoni mums uzdūd jautōjumu… Ir labi, ka tūs bolss regulari skan pōr myusu zemi. Ir labi, ka zvonu jautojūšais bolss sasnādz vysu cylvāku ausis. Un nivīns navar atsataisnōt, ka Jezus jam nav jautōjis: „Un tu, par kū tu mani uzskoti?”
Skan bazneicu zvoni… Kod tu dzērdi tūs skanūt, naaizmērsti – zvoni jautoj… Pats Jezus tev jautoj…Jautoj teiši tev… (Pr. T.Horaks)
Šō pasauļa beistameiba.
Myuslaiku Bazneica ļūti sekularizejās. Mes tik bīži par tū dzēržam, ka uzskotam šū teikumu pat par banalu. Mes konstatejam faktus un napasainteresejam, kas byus tōļōk. Tei tok ir pāvesta, kardinalu un veiskupu līta, voi na tai? Tōs ir goreidznīku un mūku ryupes… Mes tok asam vīnkōrši ļaudis, mes tī nikō nasaprūtam… Bet sekularizacijas īnōkšona Bazneicā ir vīnleidz graujūša kai Bazneicai, tai vysai pasaulei.
Kas tys taids ir „sekularizacija”, jo jau tei ir tik beistama? Ateisti un tai saucamī progresisti uzskota, ka Bazneica, beidamōs par sovom pozicijom dvēseļu vadeišonā, mēginoj baideit cylvākus ar sekularizacijas bīdāklu. Pēc jūs dūmom, tei ir kaut kas leidzeigs putnubīdāklam, ar kuru baida naivūs, leidzeigi kai seņōk baidēja ar rogainū valnu… Bet nadreikst uztvert sekularizaciju ari pōrōk vīgli, jo sekularizacija ir Dīva nūraideišona un vysa svātō likvidēšona pasaulī. Vysu laiku teik palelynōta distance storp dīviškeigū un ciļvēciskū… Un tō vysa rezultatā pasauļs īt pretim praktiskajam ateismam, kurā Dīvs – ir tikai nūsaukums.
Sekularizacija vysvairōk radzama tykumiskā laukā, jo asam nūnōkuši leidz tam, ka vōrdi „tykumeiba” , „morale”, „moralō audzynōšona” ir īgyvuši negativu nūkrōsu un ir sinonimi vōrdim „atpaliceiba”, „garlaiceiga moralizēšona”, „uzdzeit skumes” utt.
Tymā pat laikā Bazneica, aizasorgojūt pret pasauleigō ībrukumu svātuma sferā, ceinejās par kaut kū augstōku, kai tikai moraliskums. Šys ceiņas lauks ar ļaunumu ir daudz beistamōks, nakai tys izaskota nu pyrmō ocu uzmetīņa. Svātuma nūlīgšona personeigajā dzeivē – tei ir morales pasavōjinōšona, tōs ir durovas, pa kurom ļaunums īsalauž sabīdriskajōs un vaļsts strukturōs. Jyusus naizbreinej tys, ka mes nagaidam nikō loba nu politiskajom strukturom? Bet mes tok sokam, ka myusu vaļsts vara ir demokratiska, tei ir izvālāta deļ vysu tōs pilsūņu lobuma. Voi jyus sajyutit politiķu ryupes par jums? Ļaunuma īsavīsšonas process nu personeibas sabīdreibā nanūteik pēkšni. Tōpēc ari aizsardzeiba rit leni. Ļaunums vīnmār ir pasaulē pastōvējis, bet myusu pacīteiba ir bejuse dažaida, atkareibā nu konkretō laika perioda. Agrōk cylvāki veļ reagēja uz rupjeibom, peipēšonu un dzeršonu jaunatnes vydā, pīvērse uzmaneibu pīklōjeibas īvārōšonai apgērbā un uzvedeibā. Bet šudin vairōkums nu cylvākim saceis, ka tys vyss ir nīks, jo šudin jaunatne na tikai dzer un peipej, bet ari zūg, izvaroj un pat nūgalynoj…
Lyuk, jums skaidrs pīmārs, kai ļaunums arvīn drūšōk īsalauž myusu dzeivē pa breiveibas durovom.
Uz jautōjumu: nu kurīnes sabīdreibā ir tik daudz cītsirdeibas un ļaunuma, daudzi bez dūmōšonas atbiļdēs, ka pi vysa vaineiga televizija. Tys mozlīt atgōdynoj rogonu medeibas. Ir rodušōs kaidas gryuteibas, taitod – ir ari vaineigais. Pateišam, masu informacijas leidzekli ļūti spēceigi ītekmej myusu uzvedeibu un parodumus. Bet ari agrōkūs laikūs daudzi cylvāki nūsadorbōja ar magiju, un par tū tyka nūnōvāti. Bet voi tod mes atrisynōsim šū jautōjumu, nūrōdūt ar pērstu uz kaut kū personeigi, voi ari uz kaidu konkretu īstōdi?
Lelōkōs daļas televizijas kanalu mērkis ir – gyut peļņu, tys ir – dōrgi pōrdūt ētera laiku. Bet voi var pōrdūt preci, kuru nivīns nasavēlej? Taitod, televizija lelōkūtīs rōda tū, kū mes grybam redzēt. Taitod, tei ir it kai spūguļs, kurā ciļvēce skotōs pati sevi un pati sev pateik. Taitod – tys nav nikaids ļaundars!
Mes navaram nūveļt atbiļdeibu uz cytim! Ļaunums sōcās nu personas, mōjōs un gimenēs. Tōpēc tys izaplota sabīdreibā, kod mes jau audzynojam vīns ūtru īcīteibai pret ļaunū. Ļaunums, kas radīs myusūs, līk mums vokorus pavadeit mōjōs. Miljonu cylvāku personeigais, individualais ļaunums ir sasakrōjis pasaulī un atņirdz zūbus brīsmeigā smaidā. Tū, kū mes runōjam vīns ūtram ausī mōjōs, teik sludynōts nu jumtim.
Un tai, sekularizacija sōcās myusu sirdīs, myusu nasavēlēšonā ceineitīs ar kārdynōjumim, myusu grēceigumā. Myusim ir vīglōk atkōrtōt cytu vīdūkli, nakai klauseit sovu sirdsapziņu. Taida ir sekularizacijas izceļsme. Kai tod nu tōs izasorgōt? Kai paglōbt bārnus un mozbārnus nu atnōkūšō ļaunuma?
Aizsardzeibas veidu ir dīzgon daudz. Veļ vajag nūprecizēt, ka vōrdu „pasauļs” mes saprūtam bībeliskā nūzeimē, kai grāka un natykumu pasauli. Nu jā! Kod myusdīnu cylvāks dzērd vōrdus „grāks un natykumi”, jys tikai aizver acis un nūsapyutis čukst: „Otkon sōks gaustīs!”…Bet pyrmais veids ceiņā ar ļaunumu ir tōli nu gausšonōs. Pyrmais veids, kai pasaglōbt nu sekularizacijas – tys ir prīks un sajyusma.
Mes dzeivojam kosmosā, kas izstoroj tik daudz skaistuma un harmonijas, ka krītns un gūdprōteigs cylvāks navar paīt garum šim breinumim, naīsadūmojūt par Dīvu. Tys atgōdynoj bērneibu un slēpšonūs. Dīvs myusu ceļā ir nūlicis zeimes. Kotrs zīdeņš, saulrīts, bišu spīts voi krōsainō bārzlapeite – tī ir it kai signali nu Dīva: „Tu mani meklēji? Raug, te Es asmu!”, „Tu Mani sauci! Redzi, Es tev atbiļdēju!”
Reizem ir gadējīs tai, ka vosorā apsasēst uz upes krosta, lejā tak upe, bet sirds sauc:
„Ak, Dīva zineibu, gudreibas un bogōteibu dziļums! Cik naizdybynojami ir Jō lāmumi un naizsekojami Jō celi!”
Nadūmojit, ka taida veida sasajyusmynōšona ir tikai estetiska. Tei ir zemes svātuma pīredze, tei ir Dīva gūdynōšona… Un nav vajadzeiga nikaida „moralō audzynōšona”, lai varātu atsagrīzt. Pīteik ar skaistumu. Man pateik sēdēt azara krostā un vārōt putnus. Īnērst peile, un es mēginoju uzminēt, kurā vītā tei otkon pasarōdeis vērs yudiņa. Tai meklej ari Vysuvarenū Dīvu pasaules jyurā, mēginojūt uzminēt, kur atrassi Jō pādus.
Pasaverit uz vacōkim, kuri pasastaigoj ar bārnim parkā. Ir bārna atteisteibā taids periods, kod ik pa breižam atskan: „Mama, kas tys taids? Tēte, pasaver!” Vacōkim vyss ir jōzyna un jōprūt nūvērteit kotru sova bārna sasnāgumu. Es nasakauneju byut par bārnu Dīva prīškā, un es veļ naasu izaudzis nu tō perioda,: „Dīvs, kas tys taids?” un „Dīvs, pasaver!” Vyss, kas ir apkōrt, stōsta man par Dīvu un Jō svātumu, jo kotra parōdeiba un kotrs prīkšmats uz mani runoj ar Radeitōja vōrdim: „Tu jautōji par krostu un upi, par peilem un azaru? Tei ir Muna dōvona tev”.
Kai kosmoss stōsta par svātū Dīvu, Radeitōju, tai ciļvēce stōsta par Dīva Dālu, pasaules Pesteitōju. Jō pādus gryušōk saskateit,. jo tī ir pōrōk acimradzami. Kotrā cylvākā var īraudzeit Krystā Pīkoltū. Kai Jys beja pīkolts pi krysta storp debesim un zemi, tai ari mes asam pīkolti storp lobū un ļaunū. Teiši tōpēc kotrs cylvāks ir Kristus pādas vērs zemes, un na tikai taisneigais. Pat grēcinīks vēstej par žālsirdeigō Dīva svātumu. Krūplis un slymais vēstej par napīcīšameibu dareit lobu. Ļaundars vēstej par napīcīšameibu mīļōt tyvōkūs, pat īnaidnīkus.
Un tai – zōles nu sekularizacijas nav mēginōjums atrast vaineigū. Vīneigais veids, kai nūvērst brīsmes, kū nas pasauļs, ir – meklēt svātumu, sasajyusmynōt par svātumu, slavynōt svātumu, un, beigu beigōs, - radeit svātumu. Un kas tod ir svātums, jo na sajyusma par Dīva vareneibu? Par jū nikō navar pavēsteit „mīsa un asnis”, kai sacēja Jezus Evaņgelijā. Atrast Dīvu – tei ir žēlesteiba, bet Jū atrast nav gryuši, jo Jys ar myusim naspēlej paslēpes. Uz kotra sūļa Jys sauc: „Es te!” Žāl, ka tikai mes reizem asam okli un kūrli. (MMK nu portala www. katolik.ru)
Desmit īteikumi, kai, izmontojūt lyugšonu, gyut leliskus rezultatus.
1. Kotru dīnu izbreivojit dažas minutes! Nikō narunojit! Vīnkōrši pīrūnit dūmōt par Dīvu! Tys atvērs jyusu prōtu goreigumam.
2. Tod skaļā bolsā vīnkōršim vōrdim lyudzit Dīvu! Pastōstit Dīvam, par kū jyus dūmojat! Nalītojit svātuleigas stereotipiskas frāzes! Uzrunojit Dīvu sovim vōrdim! Jys saprass.
3. Lyudzitēs, dorūt ikdīnas dorbus, braucūt ar autobusu voi pi rokstamgolda! Skaitit eisas lyugšonas ar aizvārtom acim, lai nūsarūbežōtu nu apkōrtejō pasauļa, un kaidu breidi koncentrejitēs uz Dīvu! Jo bīžōk jyus kotru dīnu tū dareisit, jū spēceigōk sajussit Dīva klōtbyutni!
4. Skaitūt lyugšonas, mozōk prosit, bet tō vītā aplīcynojit, ka esit sajēmis Dīva svēteibu, centitēs lyugšonu lelōkū daļu veļteit pateiceibai Dīvam!
5. Lyudzitēs ar pōrlīceibu, ka sirsneigas lyugšonas var sasnēgt jyusu meilūs cylvākus un apjimt jūs ar Dīva mīlesteibu un aizsardzeibu!
6. Nikod sovōs lyugšonōs naizsokit negativas dūmas! Tikai pozitivōs dūmas ir efekteigas.
7. Vīnmār izsokit gataveibu pasakļaut Dīva grybai! Lyudzit, kū vēlejatēs, bet ar pateiceibu pījemit, kū Dīvs jums dūd! Tys var izarōdeit lobōks par tū, kū lyudzet.
8. Pīrūnit vysu nūdūt Dīva rūkōs! Lyudzit, lai jyus spātu kaut kū paveikt, cik labi vīn īspējams, bet rezultatu paļōveigi atstōjit Dīva ziņā!
9. Lyudzit par cylvākim, kuri jums napateik voi kuri pret jums ir slykti izaturējuši! Aizvainōjums ir golvonais goreigō spāka blokeitōjs.
10. Sastōdit tū cylvāku sarokstu, par kurim grybat lyugt! Jū vairōk jyus lyudzat par cytim cylvākim, seviški par tim, kas nav ar jums saisteiti, jū vairōk tiks lyugts par jums. (Nu N.V.Pīla grōmotas „Pozitīvās domāšanas spēks”)
Nu vysas pasaules.
Vatikans. 13. un 14. septembrī Lītuvas Dīvmōtes svātvītā Šiluvā tiks atzeimeita Dīvmōtes pasarōdeišonas 400. godadīna. Šajā sakareibā pāvests Benedikts XVI ir nūzeimējis par sovu legatu šajōs svineibōs Ķelnes arhiveiskupu Joahimu Maisneru. Šiluvas svētneica, kas dybynōta 1457. godā, dreiži pēc kristeigōs ticeibas īvīsšonas Lītuvā, godu symtim ritūt ir kļyvuse par Lītuvas katolicisma simbolu. Svētneicā atsarūn Šiluvas Breinumdareitōjas Dīvmōtes svātbiļde, kur Jei attālōta ar Bārnu Jezus uz rūkom, un tei ir slovona ar daudzim symtim breinumu. 400 godus pyrms Dīvmōtes pasarōdeišonas Lurdā un 309 godus pyrms pasarōdeišonas Fatimā, ganeni Šiluvas pakolnā īraudzēja jaunu sīvīti, kura stōvēja, pīspīduse pi kryutim bērneņu, un raudōja. Goni steidzēs pasaukt katehetu nu tyvumā asūšō Šiluvas cīma, kurs tyuleņ ari atskrēja, pajēmis leidza kalvinistu seminara rektoru. Uz jautōjumu, kōpēc sīvīte raud, jei atbiļdēja: „Es raužu tōpēc, ka cylvāki ir nōkuši uz šū vītu gūdynōt munu Dālu, bet tagad jī ar un sēj”. Šī vōrdi atgōdynōja vītejim īdzeivōtōjim jau aizmērstū pagōtni: 150 godus pyrms šō nūtykuma kaids Lītuvas dižkungs, kurs kolpōja pi lelkņaza Vitauta Lelō, beja uzcēlis šajā vītā Jaunovai Marijai veļteitu dīvnomu. Katōļticeiba Lītuvā beja īnōkuse naseņ, un tei ōtri izaplatēja. Tūmār teiši muižnīki beja tī, kas izjuta uz sevis Lutera reformas īdarbeibu. Luteranismā pōrgōja ari Šiluvas bazneicas cālōjs. Šajā laikā vaļstī slēdze un konfiscēja katōļu bazneicas, ticeiba pamozam izdzysa.. Bēdeigs liktiņs pīmeklēja ari Šiluvas bazneicu: daudzus godus tei stōvēja tukša, bet pēc tam, XVI godu simtiņa beigōs, tyka nūjaukta. Bet pyrms tam nūtyka gadejums, kas vālōk pōrvērte vysu vēsturi. Šiluvas draudzes prāvests vysus dokumentus, kas atsateice uz bazneicas ceļšonu, salyka metala kastī un īroka zemē. Un, lyuk, pēc ostoņdesmit godim šajā vītā pasarōdēja sīvīte ar bārnu. Veiskups lyka sovam legatam izpēteit šū lītu un izarōdēja, ka prīsters, lai gon vacs un okls, veļ ir dzeivs. Jys parōdēja, kur nūslāpta kaste, un bazneica otkon tyka uzcalta nu jauna. Ticeiba otkon uzplauka, kai senūs laikūs, un XVII godu simtiņa ūtrajā pusē te tyka uzcalta jauna, lelōka bazneica. Pāvests Pōvuls VI 1974. godā tai pīškeire „mozōs bazilikas” statusu. Sōkūt ar 8. godu simtini Dīvmōtes dzimšonas dīna – 8. septembris - ir Šiluvas Dīvmōtes lelōkī svātki. Šiluvu 1993. godā apmeklēja pāvests Jōņs Pōvuls II. Pyrms divim godim pāvests Benedikts XVI pasvētēja jaunūs zalta krūņus Breinumdareitōjai un Bārnam Jezum. (Nu Vatikana radio ziņom)
***
Aglyunas Dīvmōtes svātku izskaņai. Kaida meitine nu Krīvijas, vōrdā Marija, roksta:
„Man nabeja īpaša nūdūma braukt uz Aglyunu, kaut gon, bīži asūt Latvijā, es reizem padūmōju, ka byutu interesanti atbraukt uz šejīni Dīvmōtes Debesīs uzjimšonas svātkūs. Un vyss nūtyka it kai pats nu sevis: draudzine uzaicynōja braukt kūpā, pat sarunōja naktsmōjas…
Pyrms goda man beja pasalaimējis pīsadaleit svātceļōjumā uz Fatimu, un, atcerūtīs tōs dīnas un tū, kai es tī sajutu Jezus un Dīvmōtes klōtbyutni, es beju nasapratnē: kū gon jaunu Kungs man var atklōt Aglyunā?
Bet jaunais izarōdēja tys pats labi aizmērsts vacais. Cylvāki jau ir tai izveidōti, ka, „nūkōpjūt nu Tabora kolna”, mes tyuleņ matamēs īkšā pasaules haosā un sovu personeigū dareišonu steigā, ka pamozam tōs pōrjem myusu dvēseles un izspīž nu turīnes Jō Gaismu un Klōtbyutni.
Pēc trejom Aglyunā pavadeitajom dīnom, es kaut kai pa jaunam it kai nu molas pasavēru uz daudzom sovas dzeives situacijom. Un īraudzēju sovā dvēselē pylnu „komplektu”: haotiskumu lyugšonōs, tīsōšonu un naapmīrynōteibu ar apkōrtejīm, napīteikūšu cīnu pret vacōkim, vyspōr – sajukumu daudzōs lītōs. Un tys tai kontrastēja ar Aglyunas svātku gaišumu un mīru, ar Paradizes dōrza atmosferu, kas vaļdēja bazilikā un piļdēja ar harmoniskumu vysu apkōrt: mežu, azaru, debesis…
Vysspylgtōkasi īspaids nu Aglyunas beja tikšonōs ar cylvākim, kurūs Dīvs ar taidu spāku atklōja sevi šajōs dīnōs: jūs prīceigajā laipneibā un vēlēšonōs pasadaleit ar sovu goreigū pīredzi; gataveibā snēgt interviju, pat tod, kod pavysam nav laika; aicynōjumā pasalyugt kūpā; jūs smaidūs un laipnajūs skotūs – šajā daudzu tyukstūšu cy;vāku pyulī nimoz nasajutās vīntuleiba, teiši ūtraidi – beja jyutams, ka te vysi ir sovejī, ka mes vysi – vīna saime… Caur šim īspaidim Jezus it kai grybēja veļ reizi atgōdynōt: tys, kū tu dori sovam tyvōkajam – tu Man dori.
Prūtams, es lyudžu nu Jaunovas Marijas ari dzīdynōšonu – sev un sovim tyvinīkim. Atbiļdi uz vīnu nu lyugumim es sajēmu jau pēc dažom dīnom.” (www.katolik.ru )
ZIŅŌJUMI
31. augustā sv. Mises Aglyunā plkst. 10.00; 12.00; 19.00.
1. septembrī – Zineibu dīna – sv. Mise skūlānim plkst. 12.00
Atsavainojam laseitōjim, ka pagōjušajā svātdīnē jyus bez breidynōjuma nasajēmet avīzeites 38. numuru. Svātku nedeļā vīnkōrši pītryuka laika, lai tū sagatavōt.