text:
Latgalīšim ir spieceiga pošapziņa, kuru nadreikst pagaisynuot. Saruna ar Aleksandru Lubānu
Intervejis autore: Laura Spundere, portals lakuga.lv
Senejī, aptyvai 13. godu symta latgali zynomi kai spiejeigi i dzeivis gudri ļauds. Tok, cik daudz myusu dīnu latgalīšu zyna par sovim seņčim, tūs tykumim, kulturu i tradicejom? Par tū saruna ar bīdreibys “Kroma kolna bruoliste” dybynuotuoju Aleksandru Lubānu. Jis kūpā ar dūmubīdrim ir vīns nu nadaudzūs, kurs kasdīnā turpynuoj pieteit Latgolys viesturi i īpazeistynuot ar tū plotuoku sabīdreibys daļu.
Pastuosti par Kroma kolna aizsuokumim.
90. godu beiguos i 2000. godu suokuos vēļ cīši aktuala beja Latvejis naatkareiba. Iz tuo pacāluma viļņa gribiejuos koč kū deļ Latvejis padareit. Deļtam es sovā zemē īstuodeju drupeit vaira kai 1800 ūzulu. Taids simbols ar viesturisku pīsitīni. Par tū gazetā “Rēzeknes Vēstis” beja mozs raksteņš, ka vīns trokais sastatejs ūzulus sovā zemē, tū izzynuoja Anna Rancāne i izveiduoja nalelu raksteņu ari gazetai “Diena”. Tū sovpus izlaseja Aivars Berkis, Ēriks Hānbergs i Imants Ziedonis, kuri brauce pa Latveju i meklēja vysaidus interesantuokus cylvākus, kuri vīnkuorši dora koč kū deļ Latvejis. Jī atbrauce pi manis pasavērt. Mes ar jim runuojom par vysu kū i maņ ruodīs, ka tys beja Ēriks Hānbergs, kurs aizdeve deļ latgalīša provokativu vaicuojumu – voi varu paruodeit kaidu piļskolnu, iz kura ir koč kas izcalts? A maņ baigi gryuts pasaceit, ka nav, nu, reali nav kuo paruodeit. Zyņ kai gryuts latgalīšam pasceit, ka myusim kuo ta nav. Beiguos, prūtams, vyss beja labi, vysi prīceigi aizbrauce, tok tys, ka myusim kuo ta nav, tys tai ari palyka. Redz, Tērvetē, Lelvuordē, Āraišūs ir, a Latgolā nav.
Tod maņ kai mežinīkam atguoja paleigā meža zvāri. Babrys pajēme i nūpludynuoja maņ 6,5 hektaru sova meža i pasaruodeja cīši daudz sausu bolku. Na viņ dzeivinīki paleidzēja, ari draugi, saceisim, Edmunds Kivko, Ondrupinis kūkaudzātovys eipašnīks, vuicejūs ar jū kūpā Jelgovys meža fakultatē. Es aizbrauču pi juo gostūs, soku: “Tu maņ paleidziesi, maņ ir taida ideja ceļt pili?” Jis iz reizis ari pīkryta, tok beiguos atkluoja – suokumā dūmuojs, ka tys ir taidā jūku leiminī. Fiziski Edmunds paleidzēja ari sataiseit ceļu iz kolnu. Nu breivys grybys atbrauce ar sovim traktorim, atvede grantu, vysu izleidzynuoja, i saguoja smuks ceļš.
Nabeja vīgļuokī laiki, es suoču ceļt tikū piec 2008. goda krīzis, tys nabeja pruota dorbs, tok bolkys atguoja tod, kod atguoja. Babrys mežu appludynuoja, jis nasavēre, ir voi nav krīze pasaulī. Tod, kod tu dori taidys globalys lītys, tev ir vajadzeigi leidzekli.
Reali pat aizīt pi radinīka i papraseit: “Ot, es ite ceļu pili, maņ vajag naudys!”, tevi vysdreižuok napīskaiteis pi pylna pruota.
Vīna līta ir aizajimt deļ dzelys – biznesa, mašynys, a ite cylvāks sadūmuojs pili ceļt.
Laikam 2011. godā mes ar Māri Rumaku Lelajā latgaļu tiergā Ludzā pyrmū reizi pasaruodejom iz skotivis. Mes nu Aivara Ušpeļa bejom pajāmuši vīnu pylnū bruņu kraklu, a vīns beja salaseits nu vysa pa druskai. Pīmiņu, ka tūreiz tauta cīši par myusim puordzeivuoja, ka myusim ari koč kas ir i mes ari varim koč kū paruodeit. Kaids tūlaik myusim beja azarts tū vysu dareit! Tānam jau mes prūtam poši vysu labi sataiseit, a tod es vairūgus pats taiseju. Tū metala “pumpu”, kas vairūgam prīškā, nabeja, kur pajimt. Es laikam “Depo” voi vēļ kaidā veikalā īguoju, verūs ir taidys foršuos suņu bļūdenis, nu tūs izdauzeju tū opolumu i pīsytu pi dieļa (smaida).
Mes reizi ari Kroma kolnā ar Māri trenejomēs, tys beja vīns sitīņs, i mes Ušpeļa zūbynu salauzem. I nazynuojom, kū dareit, kai da Aivara aizīt. Mes vedem tū zūbynu i pi kalieju, i pi matynuotuoju, tok Aivars ir foršs, jis myusim pīdeve (smaida).
Juridiski bīdreiba tyka dybynuota, kab mes pīraksteitu projektus, kab myusim kaida nauda ītu, par desmit godim nivīns projekts nav pīraksteits (smaida). Tī laikam otkon sliepās tei latgaliskuo pošapziņa. Kai tama dzīsmē “…dūd Dīveni cytam dūd, na nu cyta meili lyugt”, mes tū projektu raksteišonu skaitom kai lyugšonu, i mes nikod nasalyudzam, mes poši izdorom vysu, kū varim. Lai ari pošai bīdreibai nivīns projekts nav pīraksteits, mes asam ar golvu krytuši vysaiduokuos aktivitatēs.
Ir taidi foršī momenti, kod cylvāki vīnkuorši atīt i koč kū padora. Itūvosor beja Latvejis Rogaininga čempionats Pušā, tī cylvāki skrēja vasalu dīnnakti. Es nazynu tuo puiša vuordu, bet jis ir vīns nu organizatoru, jis atbrauce iz Kroma kolnu i atvede kaneni ar noglom.
Tys pats Aivars Ušpeļs nu jau kaidu laiku atpakaļ beja atguojs nu Maltys, nu sovu Malnūs Vylku kuojom iz Kroma kolnu ar sovu luopstu i sovu veina pudeli. I soka, ka gryb maņ paleidzēt. Suokumā es saceju, ka eisti nikuo navar paleidzēt, a jis taids: “Klausīs, tev nav tualetis, tik paruodi, kur rakt!” Es jam paruodeju vītu mežā, jis tī taidu katlavanu izroka! I aizguoja paceli, na sveiki, na vasali pasceidams (smaida).
Kroma kolns ir vīna nu rešūs vītu, kur cylvākim ir vareiba redzēt i īpazeit viesturi eistā vidē, uorpus, saceisim, muzeju ekspoziceju.
Kroma kolns ir breivi pīejams, nav īejis moksys i nikod naasmu lics privateipašuma zeimis. Prūtams, suokumā munu suni tys cīši kaitynuoja, tok nu jau suņs vyspuor narej iz svešu cylvāku. Niu cylvāki, kuri īt kolnā, jī radz bolkys, kūkus, kur kaida daļa ir sapyvuse, jim varbyut rūnās kaids cytaiduoks prīškstots, tok, kai es soku, – svareiguokais nav bolkys, svareiguokī ir cylvāki. Jau piec 2012. goda, kod tyka dybynuota bīdreiba, es saceju, ka maņ par tom bolkom ir vīnolga, juos var sapyut, golvonais ir tī cylvāki, kas jemās i koč kū dora.
Suokumā gon stypri puordzeivuoju, ka nazkod nabeja kaida zuoleite nūpļauta voi kas to sakūpts. Tok mani nūmīrynuoja Ludzys Amatnīku centra vadeituoja Līga Kondrāte, sokūt, ka tys ir process, kuru juoradz. Navar byut tai, ka tu tān izceļ apleik lelu žūgu, iņtensivi struodoj 15 godu, tod atver vaļā i sauc cylvākus īt i vērtīs. Par 15 godu paaudzis byus nūsamainejušys, jī jau byus skatejušīs serialu par vikingim i latgali jim nasaruodes kas eipašs. I tu jau nazyni, varbyut piec 15 godu tev apsatryuks spāka i tu nabyusi paspiejs īdūt ļaudim koč vai tū emocionalū, iz vuordu baļsteitū informaceju.
Muna mierkauditoreja pamatā ir bārni ar kurim es struodoju. Ir daži bārni, kuri atbrauc pi mane i soka: “Es jau te trešū reizi. Mani nu školys vede, piec tam nu jaunsorgu, niu ar saimi”. Nu, forši! Kod vaicoju jim voi te ir kas pasamainejs, parosti atbiļd, ka, nui, ir radzamys kaidys izmainis. Cytreiz bārnim soku: “Aiztaisit acs i īsadūmojte, ka ite byus paceļamais tylts!” Tod jī rauga īsadūmuot, kaids tys tylts byus.
Tev ir juoīdūt ituos zynuošonys šudiņ, partū ka reit, īspiejams, nabyus tuo cylvāka, kam īdūt i varbyut ari nabyus tevis poša. Cikom tys bārns, kurs beja pi teve pyrma 15 godu, atguoduos, ka, o, nui, te beja taids trokais, kurs maņ stuosteja, kai te sytuos ar zūbynim.
Itūnedeļ ari tiks svieteiti Kroma kolna svātki.
Tradicionali ir īsaguojs, ka Kroma kolna svātki ir augusta īprīškpādejā sastdīnē. Itūgod mes ilgi dūmuojom, voi reikuot Kroma kolna svātkus. Tūmār četrus godus nikas nav nūtics, ari kovids myusim drusku pamaiseja. Itūgod raugom sasaukt vysus, kuri nazkod ir bejuši bīdreibā. Svātki byus, atbrauks daudz leitovīšu. Cytreiz brauce ari boltkrīvi, bet itūgod, prūtams, situaceja ir cyta.
Itūgod myusim super pietejums izadeve. Myusim svātkūs byus vydslaiku leļu teatris. Kaidūs 90. godūs beja gruomota “Latviešu tautas teikas un pasakas”, i tī ir teika par Pušys piļskolnu. Tekle Butlere tū teiku ir pīrakstejuse 1928. godā. Myusim beja iņteresna, kas tei taida Tekle, i myusim pat izadeve atrast vysus juos dzymtys rodu rokstus. I cylvāki nu juos dzymtys tūgod atīs iz Kroma kolnu.
Mes itūreiz iz pasuokumu tierejom vysu bīdreibys naudu, kas myusim sakruota. Nazynu, varbyut byusim bankrotā (smaida). Tok, ka gribi, kab pi teve iz turniru atbrauktu gosti, ir juobyun ari bolvom. Itūgod golvonajā bolvā byus Kaunatys-Rikapolis ciervs. Beja runuots ar kalieju, ka mozajim puiškinim byus mozs nazeits, viesturiskuo naža reprodukceja. Tok leitovīšu kaliejs maņ beiguos sataiseja Damaskys nazi, tys ari byus puori symts eiro. Tī mozī puikys, kas par tū ceinēsīs, laikam pat naapsazynoj tū vierteibu (smaida). Mozuokajim duovonā byus lūks, a pošim mozeņajim bruninīkim leidz 12 godu vacumam byus Kroma kolna vairūgs. Prūtams, byus ari vysaida veida atrakcejis deļ meitiņu, gordi iedīni, byus ari Ludzys folklorys kūpa “Ilža” i nu Špogu-Ambeļu “Speiga”. Vēļ byus ari Ilmārs Dreļs, kurs pīsasaceja pameditēt ar kūkli.
Pa munam, styngra pošideņtitate var veiduotīs viņ tod, ka cylvākam ir izpratne par sovys apleicīnis, sovys vaļsts viesturi. Voi jaunam cylvākam Latgolā/Latvejā ir gona daudz vareibu nūstyprynuot itū apziņu?
Eisti nā. Myusim Latvejā nav atteisteita atbolsta taida veida aktivitatem. Leitovā kotru nedeļu nūteik vaļdeibys apmoksuoti pasuokumi nacionaluos pošapzinis ceļšonai. Tys nūteik na viņ golvyspiļsātā, tok ari cytuos Leitovys piļsātuos i myus bīži sauc kai gostus. Latvejā myus parosti aicynoj iz pasuokumim, kab paruodeit ceinis, vajadzeigs šovs, sovpus, pīmāram, Leitovā myus sauc vaira stuosteit par tautys tārpim i tradicejom. Beja gadejums, kod vīnā pasuokumā leitovīši beja napateikami puorsteigti, ka mums nav leidza myusu šmukūs meitiņu. Ite partū, ka Latgolys vyllainis izaceļ iz vysa Eiropys fona ar sovom mozajom detaļom i rūtom.
Leitovīšim ir tys pamats, jī nas sovu kulturu ar rokstim, apgierbu kruosom i niansēs streiduos par pareizū kruosu tūni i tārpu garumu. Deļtam myusim pateik braukt iz Leitovu, tī vysod veidojās lobys diskusejis. Myusim Latvejā itai ir cīši reši.
Leidz itam vuojpruotam, kas niu ar Krīveju doruos, mes reizi bejom iz pasuokumu Izborskā. Tī ar vaļdeibys atbolstu iz pasuokumu nu Moskovys atbrauc autobuss ar 45 cylvākim, kas ir rekonstruktori voi vīnkuorši viesturis meiļuotuoji, aiz jūs brauc leluo kravys mašyna, kur salykti vysi tārpi, īrūči i cytys montys. Tod vysi puorejī klubi, kas beja atbraukuši ceinejuos pret tim 45 moskovīšim. Vaļdeiba ari tūreiz beja apmoksuojuse vysu festivalu. Krīvi apsazynoj, ka ir juoceļ sovys vierteibys, jī vysod runoj ari par senejuom slavu zemem. Tok realitatē tī, kur mes bejom, Izborskā, ir vacuos latgaļu teritorejis. Mes koč kur pagaisynojam sevi, ka myusim nav tūs vierteibu, dziļuma, partū ka myusim ir svareiguoka gruomotvedeibys atskaite i pasuokuma dalinīku skaits, kuri vysi pasaraksteja registracejis lopā.
Tok realitatē tū patīsumu, emocejis, viesturiskū izziņu i īinteresieteibu veidoj na jau tī, kas roksta projektus, a tī, kas dzeivoj tamā vidē, i tī, kas brauc pi jūs.
Pīmāram, asūt Leitovā, taids kuršu vikings Benoss maņ pīduovuoja naudu, kab samoksuot par myusu braucīni pi jūs, kū es nūraideju. Es asmu atbraucs pi juo, jis cytreiz atbrauks pi mane, i es naskaitiešu, cik kurs kilometrus nūbrauce i benzina čekus nakruošu.
Es Maltā suoču vadeit vīnu puļceņu par senejūs latgaļu dzeivi i rūtu kaļšonu. Nu kaidu padsmit bārnu pīci izsaceja gribiešonu pīsavīnuot bīdreibai. Vysai cīški cylvāku attur īsastuot pi myusu tys, ka jam nav apgierba. Jis ir džynsuos i krosenēs i nazyna, kur pašyut autentiskū tārpu. Deļtam, kod cylvāks atīt, jis jiutās sovaiduoks, nakai mes. Deļtam mes kai bīdreiba izdūmuojom, ka, cylvākam īsastuojūt, mes paduovynuosim suokuma komplektu – lynu kraklu, postolys, biksis, a jūstys vītā vīnkuoršu auklu, nu, i ari mozu sakteņu duovynojam. Tod, kod cylvāks izaugs itymā kolektivā, jis pats redzēs, voi jam tū vāga i varbyut ari pats sovu tārpu papyldynuos.
Tān ir tys foršais moments, kod otkon suoc cylvāki īt kluot. Jauni, zali i napylngadeigi puiši. Tys, prūtams, sarežgej munu dzeivi (smaida).
Bruolistē mes praktiski kotrys pats taisom sovu tārpu. Mes izaveram dyžan raibi, tok maņ redzīs, ka tai ir foršuok, ka kotrs pats ir drusku pastruoduojs pi sova tārpa.
Drupeit atsagrīžūt pi Kroma kolna izbyuvis – senejuo pile ir byuvāta piec kaida parauga voi vaira piec sajiutu?
Koč kaidu prototipu vajadzēja izavielēt. Pīturys punkts beja Agris Liepiņš, Lelvuordis piļs autors. Jis ir ari sataisejs sovu pili Lelvuordē, kur jam kotra sīna ir nu cyta nūvoda. Es pi seve raudzeju veiduot vysu vīnā stylā. Ilgi šaubejūs, partū ka tūs piļu veidu ir cīši daudz. Pīmāram, tepat pi Viļānu, Pizičūs, ir vīna, kurai kamerys ir īroktys kolnā. Tok maņ patika Asuotis piļskolns, kas ir pi Jākubpiļs, i ari Jersikai kūka kamerys beja viers zems. Bolstūtīs iz arheologiskajim atrodumim, beja ari sovi ruodeituoji, ka bolkys nadreikst byut garuokys par pīcim metrim ar diametru leidz 24 centimetrim. Ar jumtim ari ir interesns stuosts. Nivīns eisti nazyna, kaidi tī jumti beja. Ka bolkys vēļ zemē koč kur ir sasaglobuojušys, šū tū var rekonstruēt, tod jumtu, saprūtams, nav. Mežavydūs ir taids jumtu meistars Leonids Kakeits, i jis ari ir suokūtnejais vysu jumtu autors. Es jam saceju, ka deļ sīna škiuņa grybu taidu jumtu, lai varu paskaidruot cylvākim, kas ir paspuorne. Deļtam myusim Kroma kolnā ir āka ar lelom paspuornem, kur apakšā var vysi tusēt. Kod Leonids vaira ar tū nanūsadorbuoja, brauce cyti meistari, kuri kopēja juo dorbu.
Daļa lītu ir taiseitys ari piec sajiutu, pīmāram vaļni. Tys vyss nūtyka vīnlaiceigi ar Pušys ceļa asfalta izveidi. Tī beja “Saldus ceļinieks” puiši, kuri dīnu struodoj i vokorā iz sātu nabrauc i siež bez dzelys. Jim beja iz nūmu pajimtais dzaltonais ekskavators. Sarunuoju ar jim i skaidruoju kai grybu rakt i kur likt zemi. Suokumā ekskavatorists Uldis saroka napareizi, tok ar ūtru pīguojīni vyss beja labi. Iz meitys dzimšonys dīnu es Uldim saceju, ka vajadzātu vēļ drusku parakt i izsvīst zemi augšuok. Kod nu reita izguoju uorā, beju piļneiguos šausmuos. Jis beja miļzeigu vaļni saracs, tok jau nasceisi, lai rūk nūst.
Tod kaidu laiku taiduos šausmuos ari dzeivuoju, cikom vīnreiz aizbrauču iz Vacslobodys piļskolnu Kaunatā i saprotu, ka vyss ir labi, taidi vaļni eistyn ir bejuši.


c: text/html

text:
Laikmeteiguos latgalīšu muzykys mini albums “Dīna bez gola”
Pīcu dzīšmu mini albumā (EP) “Dīna bez gola” sakuortuoti i digitali izdūti dažaidu latgalīšu muziķu jaundorbu dzīšmu stuosti, viestej bīdreibys “Latgolys Producentu Grupa” portalam atsyuteituo informaceja. Projekta idejis autors i producents ir Mārcis Lipskis, kurs albumā apvīnuojs muzykys žanrus nu artroka da diskofanka.
Kai projekta prezentacejis singlys tyka izvālāta dzīsme “Dīna bez gola”,
kū Mārcis Lipskis radejs sadarbeibā ar Arni Slobožaninu. Dzīsme īpazeistynoj ar
albuma kūpeigū nūskaņu i dūmu, tuoļuok sekojūt cytim stuostim i puordūmom.
Dzīsme “Tu nāc”, kurymā pīsadola Mārtiņš Strods i hiphopa muokslinīks Bruolāns, viestej par sasatikšonys īrūbežuojumu sekom, deļkuo ir īrūbežuota vareiba aizsuokt jaunys attīceibys, līkūt viņ sepinēt par sovu īspiejamū ūtrū puseiti, i gaideit, kod gols golā legali kaidu varēs satikt.
“Sovvaļņīka” skaņdorbs ar Annys Rancānis vuordim “Vīna Rāzna” viestej par naprīceigom puordūmom par lītom, kas dzeivē, ari saisteibā ar pandemejis īrūbežuojumim, jau ir nūkavātys i, vysā tycams, ka tai ari nikod naīsadūs dabuot atpakaļ. Skaņdorbs ir metalmuzykys žanrā, kas dzīsmis idejai dadūt cīši spylgtu emoceju i nūskaņu.
Dzīsme “AssBook’a” ir Gunta Rasima puordūmys par socialūs teiklu komentaru kulturu vītejā vidē. Skaņdorbs ir ar nalelu ironejis davu, sovā veidā až pasazūbojūt par škārsteikla komentaru troļim, kurim sovu guodu izsaceišona škārsteiklā teik pīleidzynuota sovpateigai religejai, bez kuruos dīna eistyn nabyus pīpiļdeita. Dzīsmis autori atzeist, ka itys ir cīši aktuals temats, kas jo eipaši aktivizējīs taišni pandemejis laikā.
Vysu dzīšmu cyklu nūslādz Mārča Lipska originalkompoziceja ar Denisa Paškeviča pīsadaleišonu, kas aicynoj klauseituojus byut mīreiguokim i nasastreidēt sovā vydā. Itys periods vysā lelai nacejis daļai ir lics encētīs vīnam iz ūtra, deļtuo jo svareigi ir pīdūmuot par sovu emocionalū uzvedeibu i dūmuot ar sovu golvu. Aiz tuo i dzīsmei dūts drupeit provokativs nūsaukums “Beidziet lekties!”.
Jamūt vārā cik dažaidu izpiļdeituoju sastuovu, albums ir žanriski dažaids i viestej ari par latgalīšu plotū dzeivis uztveris lauku. Itys bejs vīns nu punktu, kas albuma salikšonu padarejs vys gryušuoku. Kotrs dzīsme ir kai atseviškys singlys, kas reizē bejs eipašs izaicynuojums albuma “Dīna bez gola” producentam Mārcim Lipskim. Mini albumu īskaņuojuši Artis Boriss, Deniss Paškevičs, Jurgis Lipskis, Armands Ozoliņš i cyti muziki. “Itys ir naīrosts, nu svareigs davums latgalīšu laikmeteigajai kulturai i vīni nu vodūšūs Latgolys muziķu otkon ir davuši par sevi zynuot!” par albumu eisi soka izdevieji.
Mini albums klauseituojim digitalā formatā byus daīmams YouTube, Facebook, kai ari Spotify i iTunes. “Dīna bez gola” vuoceņa biļdis autoris ir muokslineicys Evika Muizniece i Dana Vasiļjeva.
Dzīšmu cykla “Dīna bez gola” jaundorbu īroksts i tapšona bejuse īspiejama, pasateicūt Latgolys kulturys programai, kurū eistynoj Vaļsts kulturkapitala fonds, A/S “Latvijas valsts meži” i Latgolys regiona atteisteibys agentura.

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Viktorija Zakarkeviča: uztura specialists ir pošsaprūtama rehabilitacejis sastuovdaļa
Intervejis autore: Sintija Augustova, portals lakuga.lv
Nu juļa Rēzeknis slimineicys klientim daīmams jauns pakolpuojums, slimineicā dorbu suokuse uztura specialiste Viktorija Zakarkeviča. Sarunā par atsagrīššonu Latgolā, dietom, ieššonys traucejumim i tū, kai Viktorijai pošai saguoja sasadraudzēt ar iedīni.
Par kū suoki studēt uztura zynuotni?
Naasmu tys cylvāks, kurs jau nu bārna kuojis zynuoja, kaidā profesejā struoduos. Varbyut tys beja ari labi, deļtam ka uztura specialista omota veļ nimoz nabeja, kod beju pavysam moza. Tei ir saleidzynūši jauna profeseja Latvejā. Tys laikam beja golvonais, kas pīsaisteja. Prūtams, ari patyka pret biologeju i medicinu. Interese i vēļme muoceitīs koč kū atškireigu, na tik īrostu medicinys nūvierzīņam.
Kaidys ir golvonuos lītys, kū īgivi studeju laikā?
Studeju laikā bīžai īsadūmuoju, ka nikod nastruoduošu kai uztura specialiste, zynuošonys namaineitu ni pret kū. Golvonais, kū es īgivu, ir patīsa draudzeiba ar iedīni.
Voi jau esi īsajutuse Rēzeknis slimineicys kolektivā?
Nui. Kolektivs ir atbolstūšs i draudzeigs, īsajust nabeja gryuši. Tai kai es asmu vīneiguo i pyrmuo sovys jūmys specialiste slimineicā, profesionalā ziņā kolegys navar snēgt paleidzeigu placu, deļtam saīt byut nadaudz vīnpatei.
Daudzi izmontoj īspieju atīt iz konsultaceju?
Struodoju gon stacionari, kur īmu pi pacientim, pījamu ari ambulatori, kur cylvāki pi manis atīt poši. Par atsauceibu syudzeitīs navaru. Leidz šam pīroksts ir bejs praktiski pylns.
Voi Latvejā i Latgolā uztura zynuotne ir drusceņ sveša jūma?
Tai varātu saceit, deļtam ka itei zynuotne Latvejā ir saleidzynūši jauna i vyss jaunais īsasakņoj pamozam. Es zynu, ka situaceja maineisīs, deļtam ka cytur Eiropā uztura specialists jau ir pošsaprūtama rehabilitacejis sastuovdaļa. Bīžai saīt veļteit ilguoku laiku, lai cylvākim izskaidruotu, kū kasdīnā doru i par kū asmu vuiciejusīs.
Deļ kam atsagrīzi Latgolā?
Tei beja apstuokļu sakriteiba. Uorkuortys situacejis laikā devūs iz sātu, deļtam ka vyss nūsarysynuoja attuolynuotai i nabeja vajadzeibys uzatureit Reigā. Tymā šaļtī maņ pīduovuoja īspieju suokt struoduot Rēzeknē. Nūliemu paraudzeit. Parkū nā, ka jau asmu sātā? Uorkuortys situaceja beidzēs, bet mani iz Reigu atpakaļ navylka.
Vyspateikamuok ir breižūs, kod pacients ar osorom acīs soka paļdis, ka beidzūt ir daīmama itaida īspieja. Tod es saprūtu, ka asmu eistajā vītā. Dareišu piec īspiejis vaira, lai ari Latgolā cylvākim byutu īspieja īgiut pylnvierteigu veseleibys apryupi.
Voi beja kaidys gryuteibys, kod puorsacieli nu golvyspiļsātys atpakaļ iz Latgolu?
Navarātu saceit, ka sasaskuoru ar lelom gryuteibom, bet beja nadaudz izaicynūšai pīsamāruot vysam, kū dareju īprīkš tai, lai varātu tū pošu dareit ari Rēzeknē.
Sovā Facebook profilā raksteji, ka agruok iedi tik jogurtu i uobeļus, iedīni skaiteji par napateikamu paziņu, tok niu baudi iedīni i jiutī labi. Kai izadeve sasadraudzēt ar iedīni? Voi beja vīglai tū izdareit?
Golvonais, kas ļuove sasadraudzēt ar iedīni, tū izbaudeit i byut formā, beja īgiutuos zynuošonys i izpratne par kermeņa fiziologeju i napīcīšameibom. Maņ ilgi nasagribēja runuot par tū, ka maņ ir bejušys gryuteibys itamā ziņā, deļtam ka kautriejūs. Tagad apsazynoju, ka par itū ir juorunoj i problemys asameiba ir juoaktualizej arviņ vairuok.
Puormainis atguoja dabiski, kū vaira izprotu, tū straujuokys tuos beja, bet tuos nanūtyka vīnys dīnys laikā. Šaļtim beja ari regress. Grybu, lai cylvuoki apsazynoj, ka bailis, napatyku voi puoruok lelu patyku pret iedīni var maineit i ar juom nav juosasamīrynoj, bet gon juosagrīž piec paleidzeibys. Grybu pībiļst, ka smoguokūs gadejumūs lobs paleigs ir ari psihoterapeits.
Tovā Facebook pamaneju biļdi par tū, ka vyslobuokais kermeņa detokss ir vīnkuorši plaušu, nīru i oknu asameiba. Kur roduos uzskots, ka toksinus nu kermeņa izvoda sulu kūris, vysaidi čajeni nūtīviešonai?
Ir pīprasejums – ir pīduovuojums. Cylvāka dobā ir tīktīs piec dreizuo rysynuojuma, na īsadzilinuot problemā i rysynuot tū saknē, mainūt sovus ieššonys parodumus, kasdīnā lītojūt pīteikūši daudz škīdrvīlu, kas atsarūn augļūs, duorziņūs, rīkstūs i pylngraudu produktūs, i dzerūt iudini, lai nūdrūsynuotu optimalu vādara izeju. Ražuotuoji tū izmontoj sev par lobu. Termini “detox”, “sulu kūris” i cyti byutu juoizskauž.
Voi pastuov breinumleidzeklis tīviešonai i toksinu izvadeišonai?
Poša efektivuokuo “kermiņa atsateireišona” ir īīšona dušā.
Voi škārsteiklys i socialī medeji izmaina tū, kai cylvāks izatur pret sevi i veseleigu iedīni?
Nui! Spīgelī mes iz sevi veramēs bez filtru i fotošopu, bet pruotam tū ir gryuštai īstuosteit. Tys veicynoj kermiņa dismorfeju (red. pīz. kermeņa dismorfeja – psihologisks traucejums, kura deļ cylvāks nikai navar puorstuot dūmuot par kaidu nu sovu tryukumu, koč ari cyti tū tryukumu nimoz napamona voi taids tryukums nimoz naeksistej, bet ir īdūmuots) i ieššonys traucejumus.
Ieššonys trauciejumi ir cīši nūpītna slimeiba, kas izapauž na viņ kai anorekseja – atsasaceišona nu uztura, bulimeja – pošīrusynuota atsabreivuošona nu uztura (red. pīz. vemšona voi vādara izeju meikstynūšu leidzekļu lītuošona), voi kompuļsiva puorsaieššona. Zam ituo termina sliepās ari cylvāki, kurim tys nav diagnosticāts, bet taipat godu godim sevi šausta, ka svātkūs apād nazkū naveseleigu. Cylvāki, kuri apsiesteigi kotru dīnu sevi sver i kurim dīna samaituota, ka svoram kluot tykuši puordesmit grami, cylvāki, kuri nagiust prīcu nu publisku pasuokumu, deļtam ka byus juoād nazkas naveseleigs. Itaidys attīceibys ar iedīni cīši mozynoj dzeivis kvalitati.
Ari maņ ir bejuši itaidi pacienti. Golvonais, kas juosaprūt, ir tys, ka godu gaitā īmontuotī parodumi mainuos lānai, bet maineit jūs ir īspiejams.
Kū tu īsacātu cylvākam ar gryuteibom izveiduot veseleigu attīksmi pret iedīni?
Atīt pi manis (smejās). Golvonais ir meklēt profesionaļu paleidzeibu.
Voi pastuov taida līta kai veseleiga dieta?
Vuords “dieta” piec sovys byuteibys vīnkuoršai apzeimej cylvāka individualūs ieššonys parodumus. Deļtam dieta var byut gon veseleiga, gon ari naveseleiga. Socialī medeji itam vuordam ir daškieruši cytu, nakorektu nūzeimi – nazkuo īrūbežuošona, kas parostai nas sev leidza nagativu nūkruosu.
Kaida ir tova attīksme pret pošlaik popularajom dietom, pīmāram, Atkinsa dietu, Stokholmas dietu i intervalū ieššonu aba intermittent fasting?
Pyrma suocam skaiteit gruomotu, myusim juoīsavuica alfabets. Leidzeigi ir ar vysom dietom. Nu suokuma ir juosaprūt veseleiga uztura pamatprincipi, tikai tod varim nazkū korigēt ar specifiskom dietom. Ieššonys modelim, kurūs ir nastandarta uzturvīlu sadalejums, pīmāram, vairuok tauku i mozuok ūgļhidratu, kas ir keto dieta, voi vairuok ūlboltumvīlu – Atkinsa dieta.
Es naatbolstu dietys, kas ir vīnkuorši sastuodeitys ar lelu kaloreju deficitu, jau ar gotovom receptem bez izvēlis īspieju i fokusejās iz kilogramim, na kūpejū veseleibys stuovūkli. Leidzeigi ir ar Stokholmys dietu, bet nagrybu nikuo nūmalnuot – vyss, kas paleidz, ir lobs. Tok juoatcerās, ka tys var paleidzēt nūsvīst svoru, bet var nasnēgt ilgtermeņa rezultata. Ir pīruodeits, ka uotra svora samazynuošona bīžai viņ tik pat uotri atīt atpakaļ. Nasafokusejom iz svoru, bet iz veseleibu i dzeivisveida maiņu.
Kas ir golvonais, piec kuo orientētīs iedīņa pasaulī?
Golvonais ir sekuot leidza, lai kotrā iedīņreizē uzjamom gon duorziņus voi augļus, gon pylnvierteigys ūlboltumvīlys, gon pylngraudu produktus. Svareigi ir reizi pa raizei īsavērt produkta sastuovā i uzsvoru likt iz suoļa i cukra daudzumu. Ka puslitra jogurta paceņā iz 100 gramim ir 15 grami cukra, a dīnys pīļaunamuo cukra dava ir leidz 25 gramim, tod ir vārts aizadūmuot – varbyut lobuok ir nūpierkt bezpīdevu jogurtu i dagrīzt kluot kaidu augli voi ūgu.
Nivīns produkts nasatur vysys organismam vajadzeiguos vīlys, uzturam ir juobyun vysaidam, deļtam golvonais ir naīkrist iz superproduktim i superfood (red. pīz. superfood – marketingā izmontuots jiedzīņs, kurs apzeimej kaidu produktu, kura sastuovā ir izcilys bareibys vīlys, leidz ar tū ari moksoj vaira, koč na vysod ir zynuotnisks pīruodejums tam, ka konkretais produkts ar nazkū teišom ir lobuoks par tam leidzeigim).
Pastuov uzskots, ka veseleigai ēst ir duorgai. Tei ir taisneiba?
Itam apgolvuojumam es piļneibā napīkreitu. Ite ari ir runa par tū, ka nav juopierk duorgi superfood, spargeļu vītā var iztikt ar kuopustim, kas ari ir cīši lobi duorzini. Pi tam, saļami dasys ir duorguokys par vystys fileju.
Tai pat kotram īsaceitu nadaudz paplānuot iz prīšku sovys nuokamuos nedelis iedīņreizis, iz lapenis pīraksteit divejys brūkašku, pušdiņu i vakareņu variantus i vajadzeiguos sastuovdalis pīraksteit iz atseviškys lopys, kas ļaus nūpierkt taišni tū, kū vajag. Īsuokumā var laiceigai padūmuot par nuokušuos dīnys maļteiti i sataiseit jū div dīnom iz prīšku. Tys cīši taupa laiku i naudu.
Kū tu lobpruot dori breivajā laikā?
Mani saistūšuo treisvīneiba ir veseleigs uzturs, sports i muoksla. Maņ pateik skaiteit pietejumus, sekuot leidza aktualitatem uztura jūmā, lai es vinmār asmu lītys kursā. Bez uztura es asmu ari ritiņu fane, vīnmār i vysur braucu ar ritini. Tys ir muns mīra giušonys rituals. Taipoš jau vairuokus godus nūsadorboju ar spāka trenenim. Kaids lepojās ar nūsvīstajim kilogramim, a es ar kilogramim, kurus varu paceļt. Azarā maudojūs vysu godu. Mani aizraun ari muoksla, reizi pa reizei nazkū pamaļavoju iz audakla voi pozeju biļdem. Piec dobys asmu nadaudz “puču meitine”.


text:
Kongresam īsnāgts ap 80 prīšklykumu kongresa rezolucejai. Itamā šaļtī Saīta rezolucejis izpiļdis komiteja (SaRIK) sadarbeibā ar Latgolys planavuošonys regionu i piļsūniskajom organizacejom rauga apkūpuot prīšklykumus, kab kongresā varātu pīduovuot puorskotomu i rysynomys problemys (eistermiņā i ilgtermiņā) īkļaunūšu dokumentu.
11. aprelī Rēzekni apmeklēja Vaļsts prezidenta kancelejis puorstuovi, aplīcynojūt, ka Latvejis Vaļsts prezidents 27. aprelī pīsadaleis Latgolys kongresa atkluošonys pasuokumā.
Vyss pasauļs sekoj nūtykumim Ukrainā, sevkurs saprūt, ka situacejis atteisteiba karā ir naprognozejama, tok sovu gataveibu pīsadaleit 28. apreļa diskusejuos ir aplīcynuojs Ukrainys viestnīks Latvejā Oleksandrs Miščenko.
Atguodynojam — ka gadīnī naesi pīsasacejs kongresam, 28. apreļa zynuotniskuos diskusejis varēs vāruot ari attuolynuoti.
28. aprelī 19.00 kongresa delegati apmeklēs teatra “Joriks” izruodi “Muols”, īsadzilinojūt i puordūmojūt amatnīceibys (itūreiz — pūddarnīceibys) lūmu Latgolys kulturys telpā.
Latgolys kongresu informativi atbolsta: “Vietējā Latgales Avīze”, Latgalīšu kulturys ziņu portals lakuga.lv, Latvejis Radio Latgolys studeja, Rēzeknis Tehnologeju akademeja


text:
Pavasars it kai byutu, it kai nabyutu. Snīga da besa, a saule jau sylda nu vysa spāka. Nav švaki. Lobuok snīgs martā, ni dubli februarī.
Zīma gols golā saguoja šmuka, koč i pošuos beiguos. Juocer, ka i vosora taida byus.
Bet naba par laika apstuoklim es raksteitu 3 naktī. Koč i Naktineica ir nakšuneica.
Šudiņ sīvīšu dīna beja. Voi vakar.
Beja tik vysaiduokys pīredzis.
Nu reita ar viļteibu i uzleimem dabuoju meitu iz duorzeņu. Izlyku dālam muļtiku i paiežu brūkaškys. A tod jau aizguoja rikteigs skriejīņs. Sataiseit bārnim ēst, pastruoduot pi datora, izmēzt greidys, nūlikt vīnu gulātu, aizskrīt pakaļ ūtram iz duorzeņu, sagaideit ōmi, nūteireit mašynu.
I tod DZEIVE! Radeja mašynā skali, partū ka nav juodzierd, kū kaids čīpst. Sastrāgumā var nauzatraukt par tū, ka kaids apsavems. Var nasabeit, ka jam nūkriss soska pakalis siedeklī voi plastmasa ponijs nu tuos nanormali duorguos iudiņa pudelis, kū jai obligati vajadzēja, partū ka viersā ponijs.
Koč bess ruovs itūs vysus marketinga guru, kas nu mane rauga nūplēst naudu par lītom, par kū maņ suokumā ruodīs, ka bārni navarēs iztikt, a piečuok bārnim ruodīs, ka jī naiztiks. Suocūt nu vysaidu bārnkūpeibys pribambasu, bez kuo myusu babys vāsai iztyka (muns favorits ir konteiners izlītuotajim pamperim – taids kai spaņs ar plēvi, kurā ītyn nateiruos auteņbikseitis), beidzūt ar kruosainim plastmasa syudim i muļtiku varūnim VYSUR. Kas byutu bārnu apakšbiksis bez Elzys voi sintetiskuo suleņa bez tūs zylūs voi dzaltonūs, minjonu, pokemonu, maņ (pagaidom) nav ideju, kai jūs vysus sauc. Meita pylnā puorlīceibā stuosta, ka “Sesame Street” ir bīdākli, muna škola.
Nu suokuma beju Zvīdrejis viestnīceibā iz Wikigap pasuocīni, kur sasatyka sīvītis, kas beja rakstejušys Wikipedejis škierkļus par Latvejis sīvītem. Kai jau tys goduos, ari Latvejis Wikipedejā dominej roksti par veirīšim, ari autori vaira ir veirīši – 8. marta cīneigs secynuojums i reiceiba maineit tū.
Pasuokums beja tikpat smolks kai tuos mikroskopiskuos kanape maizeitis. Gordys, bet kai ūda vazumi. Telpā beja cīši daudz jaudeigu sīvīšu, a gols golā apsarunuoju ar div vīneigajim veirīšim, ka naskaita vīsmeili, kas nosuoja tuos ūda atraugu maizeitis.
Nasaceišu “hop”, partū ka zynu sevi – kū vaira muldi, tū gols golā rezultats īt lieņuok voi vyspuor naatīt. Ka saīs, zynuos vysi. Ka nā, piec godu es poša dūmuošu, kas te beja dūmuots.
Bet maņ jau seņ vajadzēja koč kaidu gryudīni dzeivuot na tikai mamys dzeivi. Rutina ir loba bārnim, bet pīaugušu cylvāku jei paralizej. Maņ pat dators ir lyuznis nu īprīkšejuos dzeivis. Obeji datori. Vysmoz 7-10 godi vaci! Antikvariats.
Piec tam aizguoju iz Zvaigznis gruomotneicu i nūpierku skaudzi gruomotu sev i bārnim. Aizguoju iz Ivetys Ratinīkys gruomotys “tikko & tikai” prezentaceju. Juos dieleņš nūpieteja mani ar vēļ dyumakainu pa pusei na ituo pasauļa aci, sasavībe moza bārna vībšonūs, paknikstēja. Apbreinojami mīreigs bārns, gols golā aizmyga.
Lai maņ pīdūd tuos, kam nav bārnu, bet mozs bierneņš ir poša lobuokuo sīvītis rūta. Na jau cacka, grabuļs voi pīlykums, bet guņteņa, kas aizdadz sīvīti. Nagulātuos nakts, nasukuotī, namozguotī moti, pīna smoka – tys ir štrunts. Varbyut tei ir dzeiveiba, atbiļdeiba, mīlesteiba, tok našmuku mamu nav.
Nu sirds dziļuma i da aušu prīca par Ivetu. Guoju pa īlu i smaideju. Navar atjimt pīredzis, a bārns i gruomota – tei ir skaista i loba pīredze.
Īkuopu autobusā, kab braukt piec mašynys, a tī pa div siedeklim īsakriets vecs. Golva pyžyks, ap koklu šai tai apsvīsts šaļs. Tik malna kača tryukst, gotovuo Gunara Bierzeņa karikatura! Biški īsiļs, pļuopeigs. Vys aicynuoja kaidu atsasēst sev sūpluok – iz krāsla naass pīšpļauts! Reklama!
Autobusa šopers brauce kai itāļs – strauji bremzejūt, strauji suocūt gaitu, a pats golvonais – taurejūt kai dulla zylūņmuote. To jam kaids maisa, to na tī īlein, to bremzej navītā, to tyulojās, to vīnkuorši duraks. Tu-tuuuuuu!
Bierzeņa večam par tū beja vīdūklis: “Odni baby! Mužykov seičas voopšče ņetu!” Jis apsavēre apleik, voi vysi dzierdēja. Taišni tai – vysi. Jis runu adresēja puišam ar papeirūs īteitim puču veikšim. Apleik kai iz grāka vīnys buobys. Jis konsekventai runuoja ar tū puisi, a tys ignorēja. “Raņše sem ļet nado bylo učitsa, štobi vodzitj avtobus! A seičas…” jis atmete ar rūku. “Odni baby!” Jis beja vēļ konkretuoks: “Ņekomu ņe avtobus vodzitj, ņe vojevatj!”
Īkuope div mužyki. Izaruod, pyrmajam pazinis. Jiusmeigai sasavasaluoja: “S prazdņičkom!” Vecs ar tikpat lelu prīcu i sajiusmu: “S prazdņičkom i vas!”
Nūmiert cylvāks navar, kab kaids juo naradzātu. Autobusā pabraukt navar, kab kaids pazeistams naīkuoptu. Ot dzeive…
Teoreju par buobom jis izstuosteja i jim. Ari jī izavēre kai izkuopuši nu laika mašynys – vīnam bryuns, ūtram malns mieteļs i tipiskys veirīšu capuris, kū atguodoju nu bierneibys. Vīnam beja zūbi, ūtram tikai daži.
A te kontrole. Draugi spruka uorā kai prusaki, paspēja. Nanūgiva. Vecs palyka. Jau dūmuoju, byus problemys. Kontrolīrei ari profesionaluo acs tū saceja, mudri pasauce apsorgu. A večam beja e-talons. I attaiseita odekolona buteleite. Troinoj.
Jis na tikai beja atbraucs laika mašynā nu munys bierneibys i atness sveicīni 8. martā, a ari kulturalai īdzēre odekolonu. Skaisti.
Gon jau policeja nikuo navar padareit, par tū ka sabīdryskuos vītuos navar atsarast ar attaiseitu alkoholiskuo dzierīņa buteli, a par odekolonim nikas nav saceits. Cylvāks-muzejs.
Izkuopu i dalyku sūli, kab pasavērt. Ziņkuoreiba nadeve mīra. Autobusa šopers beja veirīts.


text:
Pīktdin, 28. janvarī, pl. 15.05 raidejumā “Latgolys stuņde” Saīta rezolucejis izpiļdis komitejis (SaRIK) puorstuovi ar NVO puorstuovim diskutēs par Latgolys kongresu.
Dzierdēsit kūpsavylkumu dareitajam, kai var panuokt vēļ dreizuoku i sistematyskuoku atbolstu Latgolys vaicuojumu rysynuojumam i kū sagaidam nu Latgolys kongresa.
Klausitēs tīšraidi pīktdiņ
Latvejis radio 1 Latgolys apraidē
voi
Latvijas Radio Latgales studija | Facebook
Atguodynojam:
Da 31. janvara daleibai Latgolys kongresā gaidom pīsasokom pietnīkus.
Da 10. februara daleibai Latgolys kongresā var pīsasaceit delegati i klauseituoji.


text:
Tvereiguo raisteiba
Tvereiguo raisteiba (anglīšu: sustainable development; krīvu: ycToйчиBoe paзBиTиe; latvīšu: ilgtspējīga attīstība) — taids zemis, vaļsteibys, regiona, mīsta, ekonomikys, kūpeibys i t. t. raisteišonys process, kurs apmīrej tānejuos vajadzeibys, nasamazynojūt atīsmis audžu vareibu apmīreit jūs vajadzeibys.
Tvereiguos raisteibys koņcepceja aizprosa sovā vydā sadarynuot resursu izlītuošonu, iņvesticejis, ziniskai tehniskuo progresa sūļus i politiskai ekonomiskūs sasprīdumus tai, kab jī styprynuotu niulejū i gaidomū poteņcialu, izlītojamu ciļviecis vajadzeibom i snāgim apmīreit.
Latgaliskuo termina etimologejis pamatā — tautys soveibnīks tvereigs 'taids, kura gona ilgam laikam'.


text:
Aicynoj konkursā īsnēgt biļdis, kas dokumentej latgalīšu volūdu
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Foto konkursā “Pošu vuordim” aicynoj īsyuteit biļdis, kurys atspīgelej minoritašu, mozuoklītuotuos, pyrmīdzeivuotuoju i apdraudātuos volūdys. Teik gaideitys ari biļdis, kas dokumentej latgalīšu volūdu, latgalīšus, Latgolu i nūvoda kulturu.
Foto konkursu “Pošu vuordim” organizej Varšavys universitate (Pūleja) i tys ir vīna nu aktivitašu storptautiskuo projekta “Mozuoklītuotuos volūdys, leluos īspiejis. Sadarbeiba pietnīceibā, kūpīnu īsaisteišona i inovativi vuiceišonuos reiki – COLING” ītvorūs, kurymā pīsadola i latgalīšu volūdu puorstuov bīdreiba “Latgolys Studentu centrs”.
Biļdis var īsnēgt četruos kategorejuos:
1. Es, cylvāks. Itamā kategorejā juoīsnādz portreti. Biļdis aprokstā juodalīk informaceja par biļdē radzamū cylvāku i juo lūmu, nūzeimi vītejā kūpīnā.
2. Muns pasauļs. Biļdē juoatspīgelej kaids eipašs minoritašu, mozuoklītuotuos ci apdraudātuos volūdys vuords. Biļdē vuordu var atspīgelēt burtiskā ci puornastā nūzeimē, kai ari muokslinīciskā veidā. Biļdis aprokstā juonūruoda izvālātuo vuorda nūzeime i konteksts, kai ari saisteiba ar kūpīnu.
3. Myusu dvēselis skanis. Itamā kategorejā īsnāgtajom biļdem juoparuoda kūpīnai rakstureiguos kulturys izpausmis, pīvadumam, dzīsmis, dzeja, daņči, teatris itt. Biļdis aprokstā juosnādz zinis par biļdē radzamū aktivitati.
4. Dabiski! Īsnāgtajom biļdem itamā kategorejā ir juoparuoda attīceibys storp dobu i kulturu. Var īsnēgt biļdis, kuramuos radzama ainova, augi ci zvāri. Biļdis aprokstā juopīroksta par attāluotajom attīceibom storp dobu i kulturu, jūs nūzeimeigumu.
5. Mobilitate. Biļdem itamā kategorejā ir juoatspīgelej kulturys ci volūdys lītuotuoju puorsavītuošona telpā i laikā.
Biļdis var īsnēgt da 2019. gods 10. oktobra. Vaira par konkursu, biļžu īsniegšonys nūsacejumim i dasasaceišonu var skaiteit projekta sātys lopā.
Projektam “Mozuoklītuotuos volūdys, leluos īspiejis. Sadarbeiba pietnīceibā, kūpīnu īsaisteišona i inovativi vuiceišonuos reiki – COLING” leidza var sekuot vītnē Facebook.com.
Roksts sagataveits projekta “Latgales kultūrtelpa: problēmas, analīze un atspoguļojums portālā lakuga.lv” ītvorūs. Projektu finansej Medeju atbolsta fonds nu Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu.


text:
18 godu symts
18 godu symts irā laikavyds, kurs suocēs 1701 godā i tuoļuojuos da 1800 gods (īskaitūt) pa Gregora kalenderam.
Nūtikšonys[pataiseit | labot pirmkodu]
- 1725 godā jezuitu dokumentūs pasaruoda pyrmais latgaļu teksts — dasagrīzšona „svātajam kūkam” līpai.
- 1730 godā izdrukavuota pyrmuo latgaļu gruomota, kas leidz myusu dīnom navā izaglobuojuse
- 1750 godā Vilnē izdrukavuota J.A.Hilzena gruomota Inflanty
- 1753 godā izdrukavuoti Evangelia Toto Anno (t.s. „Osyuna evaņgeleji”). Irā izaglobuojuši. Plaši lītuota gruomota Latgolys katuoļu bazneicuos da poš 20 godu symta. Latgalīšu raksteibys normativais paraugs.
- 1755 godā iz Kruoslovu atsaucami lacaristi goreigajam seminaram īstateit i paturēt. Stotoma niulejuo bazneica (dabeigta 1767 godā)
- 1757 godā dorbu suoc Kruoslovys bazneickungu seminareja — sova laika pyrmais augstuokais vuiceibys īstots Latvejā (dareja da 1844 godam, sagatavādams 253 bazneickungus). Seminarejā vuica i latgaļu volūdu.
- 1761 godā Daugpiļs jezuitu škola puortaiseita par gimnazeju, 1767 godā pi juos īstateita teologejys klase katuoļu bazneickungim sagatavēt.
- 1768 godā Aglyunā suokta stateit niulejuo bazilika, pasvieteita 1800 godā, bazilikys tituls nu 1980 goda.
- 1772 godā Latgola daškierta Krīvejai piec Puolejis pyrmuos daleišonys, slavu ītaka pasastyprynoj.
Nūruodis[pataiseit | labot pirmkodu]
- Lideja Leikuma. Gruomota Školuotuojim. Lielvārds, 1993.


text:
Gavieņs beja gars. Nasaceitu, ka nasagribēja. Šaļtim tai, ka až suokt nu nullis cytā lopā.
Bet tys niu padareits. Paļdis @cyxob, kurs nagaideitā tempā reanimēja dzeivū myrūni! Vysa muna pateiceiba, cīns i apbreins!
Ka ari šaļtim pagaist ticeiba cylvākim i latgalīšu mafejai, vajag itaidu gadīni, kab saprostu – restart. Ir pavasars, otkon jauns suokums, vyss jau tikai īt iz prīšku, turpynojās, īsasuoc i palaiž vaļā bremzis. Kai īlīt mašynā benzinu voi izlikt vosorys rīpys.
Izaruod, tys ir mudri, ka cylvāks zyna, kū dora. A es nu zynuošonys pa itū laiku asu aizguojuse tuoli.
Mož tai īsasuoc vacums – pagaisynoj tempu i vaira naspēj izsakuot tehnologejom. Babom gryuts saprast teleponu bez opoluos grīžamuos ciparneicys, muotem gryuts saprast datoru i vys jaunus i jaunus izaicynuojumus i breinumus.
Naseņ aizadūmuoju, skaitūt nazkaidu rokstu par banku lītuošonys parodumim. Vīni īt iz postu sajimt penseju, partū ka namuok lītuot bankomatu, ūtri īt iz banku kuortuot vysys dareišonys kluotīnē, trešī lītoj tam internetbanku i ar jū ari cytus e-pakolpuojumus. Bet mani satrīce, ka vacuma kategorejā, kas beja tī cyti, jaunuoki par mani, paaudze, kas myn iz pādu vysuos jūmuos: zynuotnē, sadzeivē, tusiešonā, dzemdiešonā i saimnīkuošonā, ir vēļ cyti parodumi – teleponbanka ci banka glaudamajā teleponā – banku aplikacejis. (I te es nūsakaunu, partū ka sovā teleponā namuoku sakuortuot tai, lai byutu vīta jaunom aplikacejom, vacūs izdziesšona naleidz, laikam nazkur kruojās koč kaidi bekapi. Bet kur?)
I te saprūti – voi nu vuicīs, voi siedi ar sovom ūsom i čyrkainajim motim kai 70.-80. godu jaunīši, pakalē garuokim motim i augšā ezeiti, džinsa kurtkom, uodys jakom i vēļ daudzom cytom paaudžu rūbežlītom. Partū ka agri voi vieli mes sastyngstam. Drēbēs, frizuruos, īrodumūs.
Maņ nav bais nu vacuma kai mīsys nūvacuošonys. Maņ ir bais nu vacuma kai pruota sastingšonys.
Izeja – klauseitīs šudiņdīnys muzyku, skaiteit šudiņdīnys tekstus, maineit parodumus, ceļuot telpā i laikā. Ar tū dūmojūt – ceļuot laikā iz prīšku. Ceļuot vyspuor ir labi smadzinem. Apgiut jaunus īrodumus.
Bet tū, kai caur FTP iz Ubuntu datora palaist dīnrokstu, es nasaprotu. Programmu izlyku. Datus nu servera atvylku da seve, nazkū izdziešu, kur beja problema. A iz servera dzēst i vītā atlikt bais. Partū ka bais pagaisynuot seve radeitū.
I te laikam ir tys. Kū vaira dzeivoj, tū vaira kramaslu, kuo žāl.
Deļtuo maņ pateik gaideit bierneņu. Tei ir taida suleiga i stypra dzeiveibys energeja, ka bez kaidys žielesteibys vari izsvīst vysu paguotni – pamest tikai puors meiluokuos apsveikuma kartenis, puors svareiguokūs dzeivis nūtykumu bukletus, biletus. Vysu līkū, steivū i tū, kas maisa dzeivuot, kam leidza īt nagativys atminis – uorā!
Da i nav juogloboj vyss. Atguoju plyka i vīna, aizīšu vīna. Atejūt drēbis apvylka cyts, aizejūt ari viļks cyts.
Maņ gruomotu plauktā stuov mamys izšyutais krekleņš i capureite, kū jei sagatavēja, gaidūt mani, i kū maņ apvylka dzemdeibu zālē. Sovim bārnim naviļkšu. Partū ka tys ir muns, a ni jūs suokums.


text:
MEŽA BRUOĻI
trešais cēliens
Tumša skatuve. Uz skatuves stāv galds, tam virsū galda lampa un avīze, galdu izgaismo prožektors. Aiz galda, pie sienas – Latgales karogs.
Iepriekš tika publicēts pirmais cēliens un otrais cēliens.
Lomās:
Broņislavs – vecākais
Staņislavs – gudrākais
Jezups – pastarītis
Lugas dalībnieki uznāk uz skatuves un apsēžas pie galda. Broņislavs paņem no galda avīzi un atver to.
Broņislavs: Tai. Palasiesim aveizi.
Staņislavs: Sporta ziņis!
Jezups: Spirta ziņis!
Broņislavs: Tai. Reigys Dinamo…
Staņislavs: Myusu puiši!
Jezups: Soviejī!
Broņislavs: Otkon papysa.
Staņislavs: Lohi.
Jezups: Pederasty!
Broņislavs: Pīci nuļļa.
Staņislavs: Syukotuoji!
Jezups: Gamaseki!
Broņislavs: Tai navar teikt. Gamaseks ir tys, kurš pysās diersā ar puišym i syukoj pipeļis. Padierst spieļi vieļ nav gomoseksuaļizms.
Staņislavs: Jezup, pazaver! Broņs aizstov gamasekus.
Jezups: Pats laikaim taids.
Broņislavs: Nā, puiši! As naasu pidarass. Latgaļī ņikod nabeja gamaseku!
Staņislavs: Vuords! Pidarasi jera tikai Ejropā!
Jezups: Gejropā!
Broņislavs: Pīmynat Ejrovizeji?
Staņislavs: Buordoinā buoba!
Jezups: Končita!
Broņislavs: Fuj, pidrila!
Staņislavs: Vemti gribīs!
Jezups: Seja preteiga, bet kuojis tai ņikuo.
Broņislavs: Vot, interesanti. Koņčita jera puiss ar cičim iļi buoba ar pipeļi?
Staņislavs: Puiss ar cičim!
Jezups: Buoba ar pipeļi!
Broņislavs pabāž roku zem galda un palabo stīvo.
Broņislavs: As itū Koņčitu ņi par kaidu naudu napistu.
Staņislavs: Daže par miļjonu napistu.
Jezups: Nū… Par miļjonu možka i izpistu.
Broņislavs: Nu ladna. Možka par miļjonu izpistu. Iļi pat par pusmiļjonu.
Staņislavs: Ja gūdeigi, arī par symts štukom izpistu.
Jezups: Par symts štukom katrs duraks izpistu. Pat par desmit štukom izpistu. A kū?
Broņislavs: Da i por pīcom toža izpistu.
Staņislavs: Da kauč par štuku. Ļubnajā laikā izpistu.
Jezups: Par štuku jevriku as jū i izpistu i diersā īdūtu.
Broņislavs: Par štuku jevriku es bi i diersā īdūtu i mutī pajimtu.
Staņislavs: Par štuku es bi ar trejim Končitom paprīcuotūs.
Staņislavs aizver acis, izbāž mēli un ar abām rokām sev virs sejas imitē divu locekļu masturbēšanu.
Jezups: Žēl, ka maņ nav štukas.
Broņislavs: Maņ tože nav štukas.
Staņislavs: I maņ nav.
Jezups: A par kū taida nataisņeiba?
Broņislavs: Par tū, ka vaļdeiba zūg.
Staņislavs: Vot, pidarasi.
Jezups: Gamaseki!
Nolaižas priekškars.


text:
Dasoki Cimzis bolvai izcyluokūs kulturizgleiteibys školuotuojus nu Latgolys
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Da ituogods 5. marta Latvejis Nacionalais kulturys centrs (LNKC) aicynoj dasaceit Cimzis bolvai izcyluokūs kulturizgleiteibys nūzaris pedagogus. Cimzis bolva ir eipašs apbolvuojums školys pedagogam – izcileibai par ilggadeju pedagogiskū darbeibu i byutisku īguļdejumu vuiceibu i audzynuošonys dorbā, jū padūt reizi myužā, informej LNKC Sabīdryskūs attīceibu specialiste Linda Ertmane.
Pedagoga, tautysdzīšmu vuocieja, latvīšu kora muzykys pamatlicieja i profesionaluos muzykys izgleiteibys aizsuocieja Jāņa Cimzis (1814–1881) vuordā nūsauktū bolvu izcyluokajim muzykys, muokslys, dizaina i dejis pedagogim LNKC īdybynuoja 2014. godā. Bolvu sevkuru godu padūd div pedagogim. Cimzis bolvys laureats sajam Goda diplomu, naudys bolvu 1300 eiro apjūmā i graznu pīminis veļti – simbolisku ūzulkūka ruodomkūku ar miseņa apkolumu.
Pyrmais i pagaidom vīneigais Cimzis bolvys sajiemiejs nu Latgolys ir Staņislava Broka Daugovpiļs Muzykys vydsškolys klarnetis i saksofona spēlis školuotuojs Staņislavs Gribusts. Jis ir energisks i spylgts pedagogs. Juo darbeiba cīši saisteita ari ar orkestrim, kurymūs bejs i muzikis, i dirigents. Vairuok nakai 20 Staņislava Gribusta bejušūs audziekņu ir pedagogi muzykys školuos i vydsškoluos, kai ari dorbojās profesionalajūs orkestrūs. Školuotuoja nūzeimeigū īguļdejumu stuojis i skaniejuma veiduošonā akcentej Nacionalūs Bruņuotūs spāku Štāba orkestris, kuru par sovu dorba i dīnesta vītu ir izalasejuši pīci juo izškoluoti klarnetisti: Andrejs Teležņikovs, Guntars Gedroics, Česlavs Grods, Ivars Lavrinovičs i Ojārs Spila.
Bīdreibys “Latvijas Jauniešu pūtēju orķestris” kolegys augstu nūviertej Staņislava Gribusta veikumu jaunīšu vosorys nūmetnēs – spieju cīš dreiži reagēt iz jaunūs muziķu prasmem i spiejom, izalosūt pareizu repertuaru rezultata sasnīgšonai i tūpūšūs muziķu īinteresiešonai. Vīnlaikus školuotuojs mierķtīceigi vierzej jaunūs muziķus tuoluokai profesionalai izaugsmei. Runa ir na viņ par instrumenta spēlis apgivi, bet ari jaunuo muziķa personeibys veiduošonu. Tai par S. Gribustu, paziņojūt par jam pīškiertū Cimzis bolvu, pārņ beja saceits LNKC izplateitajā apbolvuojuma pavodtekstā.
Dasacejuma aketa i nūlykums atrūnami LNKC škārsteikla vītnē ITE.
Cimzis bolvys padūšonys pasuokums i laureatu izziņuošona plānuota 2022. gods majā reizē ar Kulturys ministrejis apbolvuojuma pīškieršonu par jaunīšu sasnāgumim storptautyskajūs konkursūs, izstuodēs i skatēs muokslu nūzarēs. Reagejūt iz maineigū epidemiologiskū situaceju vaļstī, pasuokuma nūtikšonys formats var tikt puormeits.


text:
Angliski runojūšūs aicynoj atkluot latgaliskū pasauli
Roksta autors: portals lakuga.lv
Socialūs teiklu vītnē Facebook.com angļu volūdā izveiduota lopa “Exploring the Latgalian World” (Atkluoj latgaliskū pasauli) ar mierki storptautiskā vidē popularizēt latgalīšu volūdu i latgaliskū kulturu.
Ideja par lopys izveidi rodusēs latgalīšu volūdys aktivistei i portala lakuga.lv redaktorei Vinetai Vilcānei. “Asūt kaidu laiku uorpus Latvejis i dažaidom auditorejom stuostūt par Latgolu, latgalīšu volūdu i nūvoda kulturys nūtikšonom, saprotu, ka ir gona moz materialu par Latgolu i latgalīšu volūdu angļu volūdā. Vaira ir atrūnami zynuotniski roksti, kas na vysod ir saistūši. Tok cylvākim uorpus Latvejis ir interese par Latgolu i nūvoda volūdu i jī lobu pruotu par tū vysu izzynuotu vaira. Partū ari roduos dūma izveiduot lopu angļu volūdā, kas dūtu vareibu atkluot latgaliskū pasauli,” soka idejis autore Vineta.
Jei īsadvasmuojuse nu frīzu organizejis “Afûk” Niderlaņdē, kas struodoj ar frīzu volūdu, i par sevi i frīzu montuojumu stuosta angļu volūdā, tai padorūt informaceju daīmamuoku cylvākim nu vysaidu pasauļa vītu. Piec Vinetys dūmu par latgaiskū vaira byutu juostuosta uorpus Latvejis i svešvolūduos. Jei ari cer, ka lopu pamaneis cytu mozuoklītuotūs volūdu aktivisti i pietnīki, tai veidojūt draudzeigys attīceibys ar dažaidom kūpīnom i nuokūtnē rodūt kūpeigus projektus volūdu saglobuošonai i atteisteibai.
Lopā īcarāts daleitīs ar jau asūšim resursim angļu volūdā, kas stuosta par Latgolys kulturys izpausmem, gon radeit jaunu saturu, atkluojūt interesantus faktus, vītys, nūtikšonys i paruodūt kulturys daudzveideibu i latgalīšu volūdys bogoteibu. Lopai leidza var sekuot facebook.com/LatgalianWorld.
Roksts sagataveits projekta “Latgales kultūrtelpa: problēmas, analīze un atspoguļojums portālā lakuga.lv” ītvorūs. Projektu finansej Medeju atbolsta fonds nu Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu.


text:
Spieļuot lobu muzyku i īprīcynuot publiku – grupa “Reibums”
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Jaunumi muzykā latgaliski vysleidza nav kotrys dīnys nūtykums, tok itūreiz nav viņ stuosts par vīnu dzīsmi, a vasalu grupu. Izaruod, ka grupa “Reibums”, par kurū ir itys stuosts, izaveiduojuse jau 2020. godā. Leidz šam grupai ir bejs puora koncertu, tok pandemeja naļuovuse piļneibā izapaust.
Grupa “Reibums” īt nu Rēzeknis nūvoda Kaunatys pogosta. Kai stuosta poši grupys dalinīki, itūšaļt grupā spieļoj treis cylvāki – Vitaļs (gitara i vokals), Imants (basgitara i vokals) i Valers (bungys). Grupa rodusēs jau 2020. godā, kod treis draugi nūlāmuši reizi pa reizei sasatikt, kab uzspieļuot muzyku. Suokuos puišim nabeja atsevišku plānu “veiduot grupu”, tok piec puora mieginuojumu jī izlēme, ka vajag uzspieļuot kaidu koncertu, i tai tei līta aizguojuse.
Grupys “Reibums” repertuara pamatā ir ļusteigys dzīsmys, kurys teik izpiļdeitys latgaliski, partū ka tei ir volūda, kurā kasdīnā runoj vysi grupys dalinīki, i, kai soka poši puiši, spieļuot muzyku latgaliski redzīs dabeigi.
Cikom leluokuo daļa grupys dzīšmu ir uorzemu grupu kaverversejis. Dažys dzīsmis ir “aizajimtys” nu uorzemu grupu, vuordus puorlīkūt latgaliski. Tok grupai ir ari sovys dzīsmis i teik raudzeits reizi mienesī publicēt pa vīnam jaunam īrokstam.
Kai īsmej poši grupys dalinīki: “Mes izalosam tuos dzīsmis, kurys pateik pošim. Naasam perfekcionisti – ka dzīsmei ir treis akordi, mes lobuok spieļuosim tū dzīsmi, kurai ir divi akordi”. Grupa vēļ cikom naplānoj startēt “Eirovizejā”, sovu ceļu suoks ar koncertim Latgolā. “Reibums” mierkis ir spieļuot lobu muzyku i īprīcynuot publiku, varbyut tikt ari leidz tam, kab kotrys mieginuojums nav bejs veļteigs, tok teik izdareits koč kas produktivs.
Itū pīktdiņ, 10. majā, ostoņuos stuņdēs vokorā grupa uzastuos Rēzeknis “Ausmeņa kebabs” kopejneicā (N. Rancana īla 41, Rēzekne).
Sovpus grupys aktivitatem var sekuot leidza jūs Facebook lopā ITE, i jūs Instagram profilā ITE.


text:
Nu Sakstagola da Čikagai. Ādolfam Sprūdžam – 100
Roksta autore: Lilija Limane
Ūtrais pasauļa kars atjēme muotei i izdzonova pa pasauli sakstagalīšu Sprūdžu saimis treis dālus. Aleksandru Sprūdžu šudiņ pazeistam kai kooperacejis darbinīku Kanadā, Juoņs piec izsyutejuma iz Sibiri dzeivova Kūrzemē i par juo dvēselis nūskaņom līcynoj gleznys Sakstagola muzejā, kuruos radzama dzymtuo sāta, tāvs, muote i jis pats. A trešais, jaunuokais dāls Ādolfs pabejs Vuocejā, Anglejā, Beļgejā, beiguos apsastuoja Amerikā, kur nu Čikagys pa Savīnuotajom Vaļstim i pasauli aizguoja juo vuorda slava. Bet muote nu Sakstagola iz Ameriku ar nadrūšu rūku klaidainā latvīšu volūdā, nu ar lelu sirds syltumu roksta viestulis dālam i unukim: „Sveiks, Uģīt! Mūsu mīļais mazdēliņ, mēs abi ar vectētiņu tev pateicamies par vēstuli. Labi, ka jūs esat skolā un nākamgad jau varēsit garākas vēstules atrakstīt. Jūs laimīgi brālīši, jums katram pa māsiņai, jūs brālīši vecāki un žēlojat mazākas māsiņas. Vecmāmiņa un vectētiņš Sakstagalā 17. novembrī [1960].” Muote paglobuota Sakstagola kopu kaļneņā 1961. godā, tai i vairuok nasatykuse ni dāla, ni vadaklys Janinys, naredziejuse unuka Uģa, taipat kai juo bruoļa i obu muosu. Bārni Ādolfa i Janinys saimē Čikagā auga latvyskā tradicejā, i šudiņ Uģa Sprūdža latvīšu runā najiut angliskuos pīskanis. Nu poša Ādolfa Sprūdža vierteiba i nūzeime pasauļa kulturā ir leluoka nakai latvyskuma kūpšona sovā sātā.
Jis vystuoļuok nu bruoļu varēja aizskandynuot Sprūdžu uzvuordu kai īvāruojams ASV tīseibu zynuotņu biblioteku darbinīks i narymstūšs Latvejis naatkareibys idejis aizstuovātuojs. Nu Ādolfa Sprūdža (1922-2003) dzimšonys niule, 19. septembrī, puorīs symts godu, ari tys dūd īmesli pastaiguot pa juo dzeivis ceļa pīstuotnem. Sprūdžu muotis Sakstagola saimisteiba nabeja lela, i tāvs, maklādams lobuokys dzeivis īspieju, puorsacēle iz Reigu, kur Čīkurkolnā beja pīminekļu akmiņu kaliejs. Tai Ādolfs na tik bauda Čīkurkolna puikys bierneibu, bet ari pamatizgleiteibu sajam Reigys školuos. Tok saime 1936. godā brauc atpakaļ iz dzymtū Sakstagolu. Ādolfs īsastuoj Rēzeknis komercškolā, bet 1941.godā puorīt iz Reigys vaļsts komercškolu i nūbeidz tū tymā pat godā. 1942. godā jis jau ir tīseibu zynuotņu students Latvejis Universitatē, a piec kara turpynoj juridiskuos studejis Tībingenis universitatē Vuocejā. Tok diplomu jam naizadūd dabuot, napateik puišam biegļu nūmetnis atmosfera, vēļ ceļš vad iz Angleju, kur juopeļnej nauda iztykai, vuicūt struodnīkim angļu volūdu. Beidzūt jis kai Luvēnis (Beļgejā) universitatis stipendiats 1951. godā suoc studēt i teik pi augstuokuos izgleiteibys vasalu div gradu – komerczineibuos i storptautyskajuos tīseibuos. Juo studeju nūbeiguma dorbs „Baļtejis vaļsts i Amerikys politika” analizej Stimsona doktrinu, kas radeita 1932.godā i bolstuos iz juridiska principa, ka civilizātā pasaulī ilegals akts navar dūt puorkuopiejam nikaidu tīseibu iz ituo akta rezultatim. ASV uorlītu ministrs Stimsons itū principu puornese iz storptautyskajom attīceibom, i tys nūzeimoj, ka storptautyskūs lykumu lauzšona vaineigajam nadūd tīseibu iz nalykumeiguos reiceibys auglim. Naatzeišonys doktrina beja cīši svareigs vaicuojums kai Sprūdžam, tai trymdys latvīšu sabīdreibai, kab aizstuovātu i klīgtu par Latvejis okupacejis nalykumeigumu. Tai juo diplomdorba temys izviele vystīšuokajā veidā saisteita ar Latvejis i cytu Baļtejis tautu liktinim. Sprūdža studeju dorbs izmontuots ASV Kongresa ziņuojumā. Pasasokūt juo i cytu trimdinīku pyulem, ASV vysus garūs godus napīzyna Baļtejis vaļstu inkorporacejis Padūmu Savīneibā. Dūmuodams par latvīteibys problemom, Ādolfs Sprūdžs kai jauns cylvāks napamete nūvuortā personiskuos dzeivis. Tīpat Luvenē medicīnu studej Janina Strode, 1951. godā jei palīk par Janinu Sprūdžu. Latvīšu puors 1955. godā izkuop nu kuģa Amerikys krostā, „kur respektē cilvēka dabiskās tiesības un iespējama stabilāka dzīves veidošana” (A.Sprūdžs).
Stabilu i gūdpylnu dzeivi Ādolfam Sprūdžam izadūd atrast tīslītu bibliotekara dorbā Illinojis universitatē. Juridiskuos literaturys biblioteku nūzare palīk par Sprūdža profesionaluos karjerys vierzīni vysam myužam. Struoduodams ar gruomotu katalogim, jis papyldynoj zynuošonys i 1961. godā sajam magistra gradu biblioteku zineibuos. Uorzemu i storptautyskūs tīslītu biblioteku darbinīka karjera kuop tik iz augšu. 1965. godā jis jau ir Čikagys universitates bibliotekys storptautyskūs tīseibu nūdalis vadeituojs, kai ari vuiceibu spāks. Eisā laikā nu juo izaveidoj calmlauzs juridiskuos literaturys apzynuošonā i sistematiziešonā, kai storptautyskai atzeita autoritate jis pīsadola specialistu konferencēs Amerikā i Eiropā.
Sprūdžs spiej izveiduot vīnu nu lobuokūs zynuotniskuos juridiskuos literaturys kruojumu pasaulī, sastuoda bibliografiskus literaturys sarokstus, kūpā ar Igoru Kavasu izveidoj ASV storptautyskūs leigumu sereju indeksiešonys ruodeituojus, zynuotniskajim žurnālim („International Journal of Legal Information” i cytim) roksta recenzejis par nūzaris publikacejom, pats izstruodoj zynuotniskus rokstus. Zynuotniskūs publikaceju sarokstā ir ap 100 īrokstu, tik ražeigs jis beja sovā profesejā. Juo variešonu raksturoj na tik viņ padareituo dorba daudzums, publikacejis, tok kotrys dorbs dareits ar nūsvierteibu, vyspuseigu apdūmu, pamateigumu, objektivu i izsvārtu pīeju. Byudams nu sakņu latgaliskajā muolā dorba cylvāks, Sprūdžs sevi nikod nareklamēja, panuokumi jū sasnīdze kai dorba augli. Ilgus godus Sprūdžs beja i storptautyskuos, i Amerikys tīslītu bibliotekaru asociacejis aktivs dalinīks, bet sešus godus (1986-1992) Amerikys Tīslītu bibliotekaru asociacejis prīkšnīks. Profesionalajos aprynduos Ādolfs Sprūdžs beja cīši augstu nūvārtāts. Pīmāram, 60 godu jubilejā dorba bīdri jam veļteja rokstu izlasi „International Legal Research Perspektives”, bet 2001. godā jam pīškierta augstuokuo profesionaluo atzineiba – Galihera bolva.
Vysu dzeivis laiku A. Sprūdžs naryma viesteit storptautyskajai sabīdreibai par Latvejis viesturi i kolonizātuos vaļsts stuovūkli, atguodynuodams politikim i valstveirim, cik juridiski klaidaina i politiski nataisneiga byutu Baļtejis vaļstu okupacejis storptautyska atzeišona. Jis prota raksteit i runuot vysuos golvonajuos svešvolūduos (angļu, vuocu, fraņču, itaļu), puorlīcynuot ar logiskū i argumentātū ideju izkluostu. Vīns nu politiskuos publicistikys vierzīņu beja zynuotniska satura eseju publikacejis par Latvejis i Baļtejis problematiku. Spieceigs atguodynuojums pasauļam par Baļtejis vaļstu statusu beja kūpā ar Arminu Rūsi īcarātais i sagataveitais rokstu kruojums „Res Baltica”. Pasauļa gaišumu gruomota īraudzeja 1969. godā A. V. Sijthofa apguodā Leidenē (Nīderlandē), kas beja vīna nu prestižuokūs Eiropys izdevnīceibu. Rokstu kruojums veļteits diplomata, viesturnīka, Latvejis syutņa ASV Alfreda Bīlmaņa pīmiņai, i rokstūs nu daudzu pušu apsavārti i analizāti Baļtejis vaļstu okupacejis naatzeišonys vaicuojumi. Sastuodeituoji pīsaisteja autorus na tik nu latvīšu viesturnīku i dūmuotuoju vyda, bet ari breivuo pasauļa autorus. Kruojumam beja lela storptautyskuo rezonanse, par jū raksteja prestižūs storptautyskajūs žurnalūs. Gruomotai beja nūzeimeigs svors sabīdryskuos dūmys veiduošonā, politiku i teoretiku aprynduos. Pasauļa skaiteituojim, uorzemnīkim, veļteits vēļ vīns juo redigātais kruojums ar prestižu zynuotnīku rokstim „The Baltic path to independence. An International Reader of selected articles” (1994).
Pensejā A. Sprūdžs aizguoja 1992. godā. Tod vēļ vaira laika atlyka latvīteibys lītai, kontaktim ar tautīšim i paleidzeibai profesejis bīdrim dzymtajā zemē. Latvejā jis īsaroda iz Dzīšmu svātkim 1988.godā i, sateikūt dūmubīdrus meklēja i atroda veidus, kai veicynuot Latvejis storptautyskū atpazeistameibu. Kūpā ar Latvejis Universitatis rektoru Zaki nūlēme sareikuot storptautysku konferenci, kas beja vīna nu agrinuokūs taida veida nūtikšonu dzymstūšajā naatkareigajā Latvejā. Konference beja veļteita ekologejai i tīseibom Baļtejis jiurys regionā i nūtyka Reigā 1990. godā, pulcejūt zynuotnīkus nu daudzu vaļstu. Latvejis zynuotnīkim beja īspieja satikt i apsamaineit dūmom ar zynuotnīkim nu Rītumu.
Latvīšu gareiguos i fiziskuos eksistencis vaicuojumim Sprūdžs runuos i rokstūs trimdys avīzēs pīsavērse jau nu pošu trimdys suokumu. Jis ar jaunekļa naivitati turēja ryupi par trimdinīku dzeiveibys i nacionaluos kūpeibys saglobuošonu, skubynova jūs naneikt dīpīšu nūmetnēs, bet meklēt lobuokys dzeivis īspiejis. Par sovys dzeivis kardinalū uzdavumu jis izvierzeja dorbu Latvejai iz prīšku, naaizmiersdams tautīšus dzimtinē. Kotru latvīti jis skubynova stuosteit satyktajim cylvākim par myusu dzimtini, viesturi, zīdu laikim i īmeslim, parkū latvīši ir trymdā. Taidā veidā jis veidova sabīdryskū dūmu sev par lobu, partū ka „mēs esam dzimtenē palikušo brāļu un māsu mute, kam jāatrod ceļš uz dzirdīgām ausīm”. Piec ilgajim trymdys godim Sprūdžs beja saglobuojs dziļu Latvejis tautīšu saprasšonu: „Valdošā sistēma un tās ikdiena ir uzspiedusi dzimtenes latviešiem savu zīmogu. Arī tad, ja mūsu zināšanas par Latviju šodien būtu daudz pamatīgākas un precīzākas nekā tās īstenībā ir, mēs nevarētu pretendēt uz situācijas pilnīgu un pareizu izpratni. Šajā ziņā mēs, savos drošajos un ērtajos trimdas krēslos sēdēdami nevaram un nedrīkstam spēlēt „gudro brāli”, dodot dzimtenes latviešiem norādījumus, kādus vietējos likumus ievērot, kādus nē, kad dusmīgi brēkt un kad mierīgi smaidīt”. Latvejai teikūt breivai, Sprūdža saimis atbolsts beja lels. I profesionala paleidzeiba bibliotekom, i gareigs kontakts ar cylvākim– latvīši beja pastuoveigi gosti Sprūdžu Čikagys sātā. Deveigu rūku Sprūdži snēdze materialu paleidzeibu cylvākim i organizacejom. Lels deveigums beja īlykts Sprūdžu saimis gareigajā pyurā – kai pošā saimis golvā, tai tuos lobajā gareņā Janinā, taipat bārnūs. Cīši saistūši trimdinīku izpratnei ir Ādolfa Sprūdža 1947.-1989. godu runu i rokstu teksti poša apkūpuojumā ar nūsaukumu „Ardievas laikmetam”.
Tāva apglobuošonys dīnā meita Ilze raksteja, cik jautrs jis bejs sabīdreibā, lobs dzīduotuojs, cik lelu ryupi turiejs par bārnu izgleiteibu, montuojumā jim atstuojs latvīšu volūdu i kulturu. Bet vīns nu tyvuokūs draugu J. Penikis atguodynova juo vīnkuoršeibu i pīticeibu i uzaicynova vysus nūdzīduot aizguojieja mīļuokū dzīsmi „Ķēvīt, mana svilpastīte”. Nu vysa skaiteituo dūmojās, ka Sprūdžā sadzeivova nūpītns zynotniskums i vierīneigs ciļvieciskums.
Vēļ tik vaicuojums par latgaliskumu. Kai vīneigū reminiscenci nu dzymtuos vītys juo rokstūs atrodu pseidonimu – publikacejuos latvīšu presē jis pasaraksteja kā R. Mārzems voi R. Mārzemnieks, acimradzūt pseidonimu saisteidams ar izceļsmi nu Muorys zemis. Rokstūs jis Latgolu kā eipašu vītu naizdola i latgalīšu volūdā naroksta, laikam i narunoj. Patīseibā jau izceļsmis vītā Sakstagolā jis dzeivova tik pošus agruokūs bierneibys godus, vysvaira nu bierneibys i jauneibys laika aizvadeja Reigā. Piec Latvejis naatkareibys atjaunuošonys jis Latveju gon apcīmova, bet, kai roksta meita Ilze, iz Sakstagolu da muotis kopam atbraukt asūt gribiejs, bet napaspiejs.
Ādolfa Sprūdža montuojums manuskriptu i gruomotu formā niu guļ Latvejis Nacionaluos bibliotekys plauktūs. Bibliotekys darbinīki atzeimēs jubileju ar nalelu izstuodi par Sprūdžu dzymtu. 20. septembra vokorā te saīs cylvāki, kas sovā laikā sasatyka ar Ādolfu Sprūdžu i juo saimi, pasadaleis atmiņuos, runuos par juo veikumu, sakstagalīši sūlejuši kuplynuot pasuokumu ar dzīsmem. Atbrauks taipat i Ugis nu aizjiurys. Sūluos byut pateikama vakariešona.


text:
Pyrmais
plānuotuojs latgaliski:
Vajag viņ nūticēt i vyss ir īspiejams, puorsalīcynoj par tū, plānojūt sovu 2022. godu kūpā ar “Giut breidi” plānuotuoju.
“Giut breidi” idejis autore aicynoj jius nasabeit
nu nazynomuo i ticēt sovom idejom, kai ari rast īspieju tuos eistynuot.
Kasdīnys skrīšonā, kod napamoni, kur nūskrīn stuņdis i ar kaidu tempu kūkūs
īsakruosoj lopys, mes teve aicynojam pīsēst. Esi itymā šaļtī, nūstuoj, padūmoj,
izbaudi i īplānoj. Plānuosim kūpā!
Intervejis
Ej ar mums jaunā pīdzeivuojumā! Īsapazeisim i pabyusim pi cylvāku, kuri īdvesmoj ar sovu byušonu i dorbu. Sasasmeļsim spāka i idejis jaunom viersyunem.
Uzleimis:
Padori sovu kasdīnu kruosainuoku. Izmontoj uzleimis, kab paruodeitu sovys emocejis, nasabeisti seve paslavēt i palīleit.


text:
Tai tys beja. Tai tam byus byut.
Kurs pīdzims, tam juomierst. Kurs var paēst, tam juoād. Kura navar apēst, tuo i naād.
Kurs jau meičaule bejs, tys par meičauli i paliks. Ka gribi dzeivuot, juodzeivoj – juosyt pretim i juosatur. Nikaida žāluošonuos ite napaleidzēs. Juodzeivoj!
Kab na ituos zynuošonys, Dekters byutu propuļs ar vysu sovu klybū kuoju.
A kas jam tei kuoja? Ka cylvākam ir pruots i saprasšona, kam jam kuoja vajadzeiga. Iz balim skrīt? A voi ta jis natyka izadoncuojs sovā laikā? Sīvys dabuot? A voi ta jam juos juomeklej? Pošys atskrēja, kluot dasalyka. Tik tuo dorba beja kai izalaseit pošu šmukū i iz zagsu nūvest.
A kuozys, kuozys… Taidu kuozu nivīnam nabeja bejs i nabyus. Kolhoza komjaunīšu kuozys – kartenis i roksts tyka vysuos rajona i republikys avīzēs, korespondenti stuovēja pi zagsa i raudzēja nūgiut, kai Arvīds Dekters izīt ar sovu jaunū sīvu Snežanu Dekteri. Kas tī vaira atguoduoja, kur tī korespondenti piec palyka, kur kamerys – dzēre i doncuoja leidza vysim. Taids nūtykums – jaunajam kolhoza prīkšnīkam kuozys. Atguojs nu dīnasts, jis par reizis tyka omotā. Ar vysu kuoju. Kab na tuos valna kuojis, varbyut vēļ natycātu – kur slaistiejīs, kur bejs. A tai – nūpītnys delys, nūpītna dariešona.
Kuozys beja kai nivīnam. Ļauds, izacītuši pieckara nabadzeibys, beidzūt beja iz zaļa zora. Par dorbu kolhozā suoce moksuot vaira ni tuos kapeikys kai agruok. Vaira ni maiseņu gryudu par izstruodis dīnom, a tūs gryudu pītyka i vaļstei, i kolhozam, i kolhoznīku cyukom i telim.
Cik bucu ola izdzēre, cik nakšu atdoncuoja. Taišni rudzi jau beja lykti zam jumta, a buļbys vēļ nabeja kustynuotys. Nu kuozu golda vysi lykuos lelajā kolhoza buļbaitē, dzīduodami i spālādami. Garmoška rūkā, papirosa zūbūs – sēd muzykants iz buļbu vazuma i spielej, a jaunuos meitys palākdamys traktoram pakaļ ar vysim spanim i skalinem. Oi, ļusteigi laiki beja!
I buļbys nūroka, i konusūs saroka, i iz bazu nūvede. Skaiti, valsts planu izpiļdēja i puori palyka. Cyuku medeibuos pa rudiņam vēļ cik vepru nūguoze. Dekters zynuoja, kū medeibuos pasaukt – vysi glavnī rajona veči ar vysim sovim čynim i medalim puorbraukuoja. Vysa jaunuokuo tehnika tyka jaunajam prīšksādātuojam – jis muocēja i ar mēli pagrīzt, i rūku dalikt.
Cyts put ar puteišonu uorā i nu apsleikuša teiruma volkoj buļbys ar sokumim i piļsātys kantoru buobu rūkom vēļ pa oktobra. Dekteram to nā – buļbu laiks ir buļbu laiks. Līkās ar vysim traktorim i trapakim teirumā, cikom laiks turīs, a tod i bals – ļauds guoja dorbā kai smārāti. Bez bala, skaiti, nav ni kulturys, ni saimisteibys – ka nabyus tev jaunūs ļaužu, propuļsi ar vysu tehniku. Deļtuo balu Dekters stypri dasavēre. Bez balu izput vyss. Cikom vēļ tei kuoja kai kuoja beja, i pats laide pa zalu tai, ka putēja vīn. A piec jau tai pamazeņam, pamazeņam. Doncuot Dekters ļūbēja – par reizis cyta dzela, sirds podlāc i pruots cylojās.
Nu suoku kulturys nomā naguoja a nikai. Beja nūsalasiejušys nazkaidys dzejūļu skaiteituojis. Kai rudiņs, tai jom jau, verīs, dzejis dīnys. Pošā buļbu i lynu laikā volkojās ar nazkaidim dzejnīkim – ni taids dzejnīks buļbu zyna, ni buļbys juo. Kurs pruoteigs cylvāks pošā rudiņā laikā var jimtīs ar dzejūlim? Zīmā lai koč ludzenis skaita i vuicuos nu golvys, a pa rudiņam dorbs dag. Kaida tī dzeja, pa besim! Cikom jau Dekters parāda pastatēja – bez bala nikaidu dzejnīku. Nabyus bala, dzejūļu tu ite naskaiteisi!
Atjēme kai ar rūku. Par reizis ļauds aizainteresēja par kulturu. Par reizis i izslaukums fermuos cēlēs – kura slaucieja pacīss, ka jai bareibys laikā napīvad i da seļsaveta iz balu nateik. Gūvs pabaruotys, sāst traktorā i brauc piec kulturys. Daža jauktū kūreiti sataiseja, divdesmit buobu i treis veči. Da i kaidi tī veči – vīns jau nu dobys narikteigs, pasysts iz augšu i kolekcionej markys, vacūs prasus i patapona platis, ūtram sīva nūmyruse i niu meklej jaunys, trešam bais, kab sīva vīna nasavolkuotu pa pasauli.
A puišu vajag. Bez puiša bolsa i buobys naskrīs pi kulturys. Dekters tai dzelai pīguoja zynuotniski. Jis beja vuiciejīs par lauksaimnīceibys specialistu, jis zynuoja, kuo cylvākam vajag. A nikuo daudz navajag – kab jumts byutu iz golvys, pylna bļūda prīškā i kab meitom byutu puiši i puišim meitys. Nabyus ituo pādejuo, ļauds puorsakaus i pi pylnys bļūdys kai vepri pi silis. Nabyus ni tolka, ni sajāga. Vajag kulturali: meitys i puišus salaist tai par gabaleņu kūpā – lai gors pasaceļ i buobys mozuok pliešās, a puiši nadzer tik daudz šņopsta. Skaiti, kulturys nomā to iz skatuvis nadzers. Da i ka dzers, kluseņom, kuļturnai. I ka byus sova meita pi suona voi cerejama bryute, nadzers i tī. A kam Dekteram dzāruoji vajadzeigi? Symtu godu jam jūs navajag. Partū Dekters pasyuteja sadzeivis pakolpuojumu kombinatā streipainūs bruņčus i biņdziukus deju kolektivam. Divdesmit puoru. Jam jau saceja – troks i byudams. Kur iz leidzonys vītys divdesmit puišu dabuosi? Kurs pruoteigs cylvāks īs laksteitu ļaužu prīškā nazkaiduos lyna stabulēs.
Tai dzelai vajadzēja daīt i ar spāku i viļteibu. Kuo navar pajimt ar spāku, tam var īstuosteit, cik vajadzeiga kulturala atpyuta. Kurs nadoncoj i slaistuos pi dorba, tam nadūd ni kolkoza kombaina sīna pļaušonai deļ sovys gūvs, ni uordeituoja syudu vesšonai i traktora aparšonai. Ilgi to tu, makans taids, pasaslaisteisi! Mudri viņ vysi kombaineri i fermu operatori mīdzēs pi doncuošonys. Kurs navarēja Dekteram patruopt, mudri viņ aizalasēja iz gorodu voi iz tim neikuļu kolkozim. I lai losuos pa besim. Tī jam i vīta. Ka namuok dzeivuot kai cylvāks, to tī ni aršonys, ni eceišonys.
Partū otkon jau piec kaida goda voi div upismolys estaradē pastatēja jaunus beņčus i sareikuoja zonys dzīšmu i daņču svātkus. Vysi kryumi beja butylku pylni. Tok kas kuozu piec tam spruka! Jaunim ļaudim dūd tik valis sasaūstēt. Jau par laika, verīs, otkon juoguodoj dzeivojamuo plateiba kolkoza specialistim i bārnuduorzā vīta. Cytim pa pasauli juoskraida i pi dorba guculi juomeklej, a Dekters iz zaļa zora.
Ka jam itai labi lūbēs ar kulturu, Dekters gribēja pi vīna pastateit i simfoniskū orkestri, tok rajonā suoce apsasmīt – muzykys šam aizavajadziejs. Gūvim zam astis tova opera i balets!
A kuo ta nā? Gūvim vajag slauciejis i syudu miezieja. A slauciejai vajag miezieja i mieziejam slauciejis. Kur jī vīns ūtra dabuos? Tok na jau klāvā pi gūvs astis. Taidys dzelys nūteik balā, a balam vajag muzykys. Vēļ vaira – balam vajag pošam sovyys muzykys, lai nav juoskraida pa pasauli i juomeklej vysaidi plenderi muzykanti. Bess to jūs zyna – pajimsi taidu muzykantu, a jis da reita i nadakiukuos. Apsamaus kai teļš – ni tī muzykys, ni mīlesteibys. Vajag kuļturnai – gluozi, divejis, a muzykantam juospielej da reita gaismys. Cikom reita slaukšona i pādejī puori īt paceli.
Ka ni vasalu orkestri, to taidu spraunu pošdarbnīku ansambli Dekters dabuoja gotovu. Skripka, garmoška, nazkaids pyušamais ar lelu trubu, bess juo taida zyna. Beja klubā i klavīris. Paulam labi dapas, par reizis cytaiž skaņ. I pošam gribīs leidze viļkt, eku, kai sābru takšam, kas kauc leidza teļvīzeram i radejai, ka tī kaidu simfonisku gobolu palaiž. Ka kurs muok klavīris paspēlēt, par reizis cyta skaniešona. Až lūgi uorā juoceļ.
Taidi bali beja. Ļauds ļusteigi dzeivuoja. Kurs jau nūsadzēre, to nūsadzēre. Duraka i blise naizvuiceis. A ka kurs gribēja dzeivuot, tys i dzeivuoja. Eku, Sileņu puors lai. Deveni bārni, poša kantorī papeirus cyloj, jis iz smoguo par šoperi. I voi ta švaki dzeivuoja. Īdeve pošu pyrmū līvānīti sātu, pasauce orkestreiti, korespondentus, laikam sastais voi septeitais dāls puorgrīze baņti, dzeivuoja kai Dīva ausī. Sovs klieveņš, sova ciuceņa, pusūtrys sotkys zemis, jei dzīd kūrī, jis pyuš trubu. Ni dzeršonys beja, ni bārni appleisuši staiguoja.
Ni tai kai šudiņ. Dekters ryuc viņ. Itūs valna slaistu pīsaplidiejs kai nalaimis. Kolkoza laikā cyta dzela beja. Kurs slaistējēs, tam par reizi izsyuteja viersā komiseju. Pošu iz atskurbtuvi, bārnus pa bārnunomim. Izauga cylvāki koč. Nasaslaistēja pa pasauli, suņus sizdami. Ka jau ar kuru natyka golā, vys varēja kai izagrūzeit. Ka nikai cytaiž, komsamoļcūs palaide iz Sibiri struoduotu voi prūm iz armeju. Tī vysus smutus puorkristeja.
Niu vyss pasauļs ar kryumim aizaudzs. Voi ta agruok itai beja? Ka kurs turēja gūvi, vysys gruovu molys apkaustēja. Vys sīna pīpļuove. A niu izalaiduši kai smyrdakli, sēd iz zemis, audzej usni i vuolyudni i vēļ jim vaļdeiba švaka. Kas ta, atīs tei vaļdeiba i tev nu pakalis šērvi nūšaravuos? Ka pats naveižoj čūksta nūslauceit, to tī ni vaļdeiba gluobs, ni dabasu vara. Taidam peikstuļam pa taisnu grobā. I to jam švaki byus – vaira navar dzert i peipēt.
A pasoki, par kaidu naudu itī nabarāgi peipej? Kuram besam sātā pensioners, to tys jau bagaturs. A cyts volkojās pa dzerauni i kļaņčoj – dai lat, dai lat. Pi Dektera nalein. Zyna, ka dabuos tū “dailat” reiklē.
Bejuse Dekteram vara, jis pajimtu blisi i itūs vysus ištukanus dalyktu kryumu cierst. Pa vīnam zareņam. Lai laiza koč ar mēli.
Izalaiduši kai teli – ni dorbs jūs zyna, ni jī dorba! Voi ta agruok zeme cytaida beja, ka vysi dzeivuot varēja?
Kū tī. Dekters ituo laika nasaprūt. Kas itī ir par ļaudim, kas par cylvākim. Kas tī par laikim niu, ka nav nikuo iz pasauļa i nikam nav nikaidys vierteibys. Trynās cyts caur cytu, a pi nikaida loba gola nateik. Kai apmauti.
Jis verās iz pasauļa – ni to rauduot, ni lomuotīs. A ka nivīna rikteiga cylvāka. Kotram sova vuts. Kurs vēļ grybātu struoduot, tam otkon naudys nav. Kuram nauda teik, tys pīpierk mašynu i juodelej pa pasauli, zivs giudams i meža zvierus saudeidams. Pasoki tu taidam, ka juostruodoj, jis i tevi nūsaus. Ka nav parāda, to itī napastateis. Itaidi tik izvess iz lelceļa.
Kod Dekters jauns beja, vyss beja nazkai cytaiž. Lai juo klauseja voi naklauseja, a spāks i taisneiba beja juo pusē. Lai kai ņaudēja pretim, a jau, verīs, piec laika pyuš juo stabulē. Partū ka Dekters zynuoja, kū dora. Na par veļti jis beja lauksaimnīceibys specialists – treis godi sovhoztehnikumā, gods augstškolā i cik žurnalu i gruomotu. Kab tei dīnasts napamaisiejuse, jis byutu izavuiciejs par agronomu i byutu ministrs. Jam jau vysi saceja – kuop iz augšu, kuop iz augšu. Da kaidu tī augšu. Kai īraudzeja “napabeigta augstuokuo”, tai vysys augšys pagaisa.
A kam Dekteram augša i ministreja, ka jam beja juo kolkozs. Dori, kai pošam pateik. Ka tik plani i saisteibys izpiļdeitys, īsmierej eistajā caurumā, pakvālej tūs pyut i palaid pasauļa skriejiejus partejnūs i dzela dareita. Vyss īt kai smārāts.
Rajonā jau runuoja, ka Dekteram nav vysi sātā – cyts pierk slaucamūs aparatus, a cyts garmoškys. A bez garmoškys nivīns aparats naslauks, ka nabyus cylvāka, kas jū dalīk zam ciču. A cylvākam vajag ļusteišonuos. Bez muzykys izput vyss.
Tai Dekters saceja i rajonā, i korespondentim. A tūs beja kai sisiņu – to taida gūdolga, to itaida. To sugys telis, to izslaukumi, to dzeivsvora pīaugums. Naticēja, smējēs. A lai smejās. Kurs pasasmīs, a kurs i pa nūpītnam. A jam sova znaja. Pasasmēja pi seve i dareja sovu. Īpyut tu taidam!
Lai jau cylvākim teik. Kū ta jī besi raksteitu sovuos avīzēs, ka nabyutu Dektera?
Kai rudiņs, tai otkon medeibys. Cyukys atsabaruojušys nu vosorys, pīsaplidiejs da besa – jem tik blisi i sauņ. Dzeiva gale lein nu meža uorā. Īkur sūmu pierti mežmalī pi azara, aizvad večus iz masta. Cik jī tī pasasauda, jau iz pierti. Kur ta tuos cyukys liksīs? Pošys leida zam blisis.
Kai reize pats bīzais Drabāku mežs pi pošys buļbaitis – siedi i piļņavoj, kur jau kaida cyuka smeceri pabuozs. Pastoti prīkšnīku taišni pi egleišu jaunaudzis i gaidi. Napuorīt i ilgi laika, jau cyukys kai krelllis vērtinē šaun nu meža uorā. Vēļ pagaidi, pagaidi – lai vysa parapeja izlein uorā. I tod kai mauc nu blisis, tai cyuka aizarākdama podlāc i apkreit gar zemi. Kuojis viņ nūspirinej!
A kur tūreiz divi pārnejī vepri nūsastuoja placs pi placa i ministrejis vecs, tī tūreiz struoduoja taids Augusts Kursīts, kai pestēja viersā, tai obeji gotovi iz vītys. Ministrejā vēļ ilgi zynuoja Dektera kolkoza. Tyka i putjovkys iz sanatorejom, i uorzemu delegacejis brauce. Tai i dabuoja pyrmūs buļbu kombainus i materialus jaunajai upismolys fermai.
Kū tī i runuot. Kurs jau puiss kai ūzuls, tam nikaida klyba kuoja navuodēs. Ka kuram golva ir i rūkys eistajā vītā. A vītā Dekters beja vysod. I kolhozā, i seļsavetā, i niu pogostā. Tik ka niu tei veseleiba na dīzkū.
Iz taidu cylvāku pasauļs turīs. I taidi cylvāki pi pasauļa turīs.
Tai tys beja, tai tys byus. Nikai cytaiž tī navarēja.
Rozpliets kuojis, Dekters stuovēja iz ustobys slīkšņa. Biksis grumbuodamuos kryta puori zuoboku kaļovom, gumejnīki nūbrysti ar dublim. Jau kur pavasars, a vys navar i navar rimtīs – tik jau podkaļss, tik jau otkon leits sukoj, tik otkon vīni dubli grīžās.
I kas šeilaiks taidi par laikim! Zīmu, vosoru vīni dubli. Agruok tok zīmys beja, tok koč solts turējēs. Niu sypnej snīga iz nojabra svātku, pasaļdej, pasaļdej, a jau zam Jaunuo goda vyss otkon plyks. Ka, dzie, mož febralī kaidu šaļti pasaļdej, tik tuos i prīcys. Ni tī Zīmyssvātku, ni Lelys dīnis.
Da i kaida tī Leldīne. Agruok koč puiši veižuoja leigačys pastateit. Sadzyna stulpus kolna golā, īsēja stričūs dieli – kai laidi, tok, dūmuot, puori puspasauļam puorjuosi. Meitys čērce viņ i givuos puišim ozutī, vot, i dzimsteiba beja, i vyss. Niu ni te vaira puišu, ni byušonys. Stabarāgi taidi, pakar kūku storpā stričeitī i kirinejās. Ni tī spāka, ni dorba veikšonys!
A vosor? Vīni leiti. Miercej i miercej kai iz pyudeišonu. Agruok kai guoja, to i atguoja tyucs, nūleja, nūgrudinēja, izaspardeja, nūsukuoja i aizguoja. Kas saleja, tys to i saleja. Saleja i izkolta. Niu atīt taids valna susliņs i miercej nedeļom. Ni tī sīna pīpļaut, ni pyunē savest. Atīt taids mierkačs i myrgoj sutkom i nedeļom – ni tī leita, ni naleita. Tik vysu prācu izmaitoj, sapyudej i vaira nikuo.
Niu pat. Pats pavasars īt viersā, a vyss pogolms pīdzeits ar dublim. Iz teiruma jau zuoleite lein, a ite nazkaida kiula staipuos. Sīvīši vys rauga sakast i sagruobuot, tok kas deve. Da i kū tī besa nūkassi, gruobeklis pīsadzan pylns ar dublim. Cikom jau zeme napakaļss, naeimi i kluot.
Jau īvys zīdēt taisuos, jau unučkai kuozys piec napylna mieneša, a ite pa sātu vīns vīneigs naparāds. Da ka nav puišu, to itī to pasauļa napaceļs! Buobys brunčūs īsagivuši, gaida nazyn kuo. Pajāmuši, koč graņts atvaduši, vys sausuoks tyktu. Nā, Magda pasacēja – žvyrs ustobā nessīs, a tī i sēd, i buobys klausa. Ar buobys gudreibu tu tuoli tiksi! Taipat niu dubli nasās! Pakluojuši byutu egļu zoru pi slīkšņa, besa tī žvyra voi kuo radzātu. Koč kuojis sausys. A niu stupojīs kai pa mīlem.
Da i agruok greidu taišni ar žvyru i tryna, koč bolta i stuovēja. Niu pīsajāmuši nazkaidys pasauļa gudreibys, muozoj ar nazkaidom eļnis kruosom. Taipat tei greidys kruosa nūīt vysa zemē i iz pavasari plyki dieli viņ speid! Agruok nūtryna nedeļā reizi voi divejuos ar žvyru, koč bolts stuovēja. Niu sadūmuojuši nazkaidys uoveišonuos, maļavoj. Kaids tī valna šmukums voi kas. Tik tei smirdeišona.
Žvyrs ustobā nessīs! Dekters nūsašpļuove pi slīkšņa, tod iztryna ar gumejnīku – ka sīvīši naredz. Kū tī. Buobu gudreiba i cauri. Voi ta vysta putyns, voi buoba cylvāks.
Sacieļs biksis i sapruoviejs siksnu, Dekters guoja da klāva.
Otkon durovys izašīpušys. Kas tī par meisterim. Pītaisa nu zaļa egliskūka, tod breinojās, ka durovys cylojās i napas. Godi div, treis, ka ni vysi pīci voi seši tam dieļam juonūsastuov. Tāvam pošam lītyskūku pylna pašele pīdzeita beja, tik ka pats taiseit namuocēja. Niu īdūd sovu materialu, tok jis, nabarāgs taids, sausū kūku pajims sev, a durovu pītaisēs nu hlama. Tod i nazyni, kai golā tikt.
Vacuos durovys stuovēja kai prīca, tik jau ka nu eņdžu izkryta i lejisgols latakuos pyudams izdrupa. A ituos nu nikudyšnuos – staigoj iz vysom pusem. Ot meisteri! Ot puiši! Zagli i susātivis! Pītaisa nazyn kuo i nasās iz lela, a gols golā nikuo tī nav – dieļu porceišona i cauri. Ni tūs durovu attaiseit, ni aiztaiseit, vyss trynās, giunās i čeikst. Až škode.
Da i aizgoldai jau seņ beja juonūmaina dieli. To cyukys dreiži uorā izkriss – jau tai i smeceris cyloj, puori raušās. Uš, rogonys! Pi teļu ar nikaida parāda. Itaidus lūpus jau ar striči juosīn, na pa aizgoldom juoboksta. Liksīs taids uorā, paraugi nūgivs! Puspasauļa apjuos, cikom kur mežā īsasprīss. Labi, ka koč tū vīnu Oļgerts nūgrīze zam kuozu. A to kai fermā. Zeišļoj vīns ūtram auss, nikaida parāda. Varātu i pats, cik tuo dorba. Nav jau cyuka, a jauns talāns. Tik vys piec tuos slymuošonys rūkuos spāka tryukst. Da i paraugi pi grīstu izruovs, kab uodu nūmauktu. Kača svors jau tī viņ ir, tok vysleidza – spāka vajag.
Nā, vajag tev, cylvākam, tik saslimt. Tiksi slimneicā, i sātys napazeisi. Kū tuos buobys voi tī znūti nu saimisteibys zyna. Pīsavāruši teļvīzera, pogolmu pīvāluši pylnu ar akminim. Ni tī rotu apgrīzt, ni pošam apsagrīzt. Akmiņa duorzi jim… Kurs cylvāks agruok akmini sātā vēle? Da ka pi pierts mož. I to nabeja loba primeta. Zyni, bess, kas tymā akminī īlykts. Cyts mož iz tuo akmiņa golu dariejs, a itī duraki durovu prīškā pastota.
Pīsalosa vysaidu čiuļu gazetu i žurnalu, niu jau cīši gramotnī skaituos. Pošim saprasšonys a ni! Kura dzagiuze papyuss, tū jau i skrīs dareitu. Akmiņam akmiņa vīta. Pi ceļa, iz kupicys voi pi lynu muorka. Na jau iz pogolma vyds!
Leits beja nūsukuojs čut ni nedeļu. Tok i beidzūt pādejais lads i snīgs beja prūm. Taids vāls pavasars kai nalaime – cytugod jau seņ apsasāts byutu, niu vēļ iudiņs vīt vītom iz teirumu stuov. Zuolis to vēļ daudz namanēja, a kūkim pypuri pītyukšuši labai i lozdys jau puorzīdejušys. Tai i verīs, majs īsataiseis sylts i sauss. Ar steigu juotaisa zeme, kab vysu paspātu da maja svātku.
Sābru Oļgerts sovu beja padariejs. Teļa golva beja nūlykta iz klāva slīkšņa, asnis jau suoce apsaviļkt ar taidu kai recekli i timsnēja. Vītom gailēja gaiši sorkonom steigom. Acs vērēs nazkur, ružovs purns, mēle izbuozta.
Varēja koč bļūdā īlikt, na pa zemi vuoļuot. Vys jau taipat tei golva juošmucynoj i juoskrabej, ka studiņa gribēja, tok zemē na dzela. Pīlaista ašņa, tod poši meicuos kai pārnejī vepri pa grezi.
Nikaida lītyskūka jau nu tuo teļa nabeja. Taipat nabyutu dzeivei pamatams. Tai jau beja pasadavuse šmuka teleite, kab tik nadasamatuse tei vādara vaine. Kai aiznyka, tai i stuovēja iz vītys – ni auga, ni opola tyka. Škeists rikteigs, na teļš. Breinums, ka nanūspruoga.
Unučka vede dokturi, lečēja. Cik naudys sagryude tymā syuda teļā. Jai žāl. A kū besa pīžāluos, ka tī ni teļa, ni gūvs – neikst ar neikšonu. Taids tok nav dzeivei turams.
Mudruok jau ari nabyutu kaunams – kurs ta tī āstu tūs zuoļu. Cik reižu gryude reiklē i spricēja. Dokturs nadeve nikaidys cereibys, tik nūsaceja, ka poši ēst navar, labi ka sunim var dūt. Antibiotikys i kas tī vēļ. Tok nu i pliutēja kai prokvuosts, trīpe taidu dzaltonu i smirdeigu, vysa pakale beja apkoltuse. Beiguos jau gulēja viņ. Tok, redz, pasacēle. Kai zynuodams, ka saimineicai byus kuozys.
Unučka vysu zīmu i pavasari sabraukalēja. Vys kai pīktdīne, tai kluotu. Šei vajags svaiga gaisa i zemis, piļsātys myurūs goru rauns cīš. Vot i īsavēre tuo teļa – taišni zam gūvs dzeišonuos īguoja klāvā, paleidzēja pi viļkšonys. Tai symtu godu jai ni tuo teļa, ni gūvs vajadzātu.
A kai ta tī naraus tuo gora cīš, jau kurā mienesī. Kab na tuo vādara, voi ta tys zmejs byutu juos preciejs. Taidi tik zyna bārnu sataiseit i tod skrīt pa pasauli. Ka nadasīsi astis, aizjuos pa pasauli – lai meita vīna ar bārnu sēd.
Tai nabeja dzela. Dekteram beja juorunoj. Vīgli nabeja, kū jis valnu zyna nu tūs mīškuonu saprasšonys, jim taids dzeraunis vecs pi vīnys vītys. Tok beiguos Miška beja ar mīru, jis jau vysu laiku Laimenis ļūbejs, tik varbyut piec dzemdeibu kuozys, ka varēs boltū kleitu i vysu tai šmuki. Kur niule soltā pavasarī. Vysu lobuok iz Zīmyssvātku. I bārns apsavieļs, i poši sasagataviejuši.
Dekters beja ilgi runuojs, cikom jau nūlyka iz sešpadsmytū maju. Kur ta agruok beja, ka šmukuos kleitys vajadzēja?
Kas tei par dzelu byus – meituos dzemdēt. Iz juo Laimenis nivīns nasavērs ar švaku aci. Lai kai , a mužiks pi suonu ir. I ka mužiks ir, vajag kuozu. A to volkuosīs pa dzemdeibu nomu kai Dīva napījimti. Kū taids zyna nu dzeivis. Sīvītei vajag rikteiga veirīša, na itaida gūmeizys – bārna sataisa, a piec lykuma nūkuortuot najādz. Ni jis dareituojs, ni klāva mieziejs. Tik tei leluo izanesšona.
Tai jau soka, ka Miška zyrgā. Iriednis. Zam juo cik tī departamentu i agenturu. Skraida vīnūs Eiropys komandiejumūs. Vot kai jims, tai i aizskrīs. Voi ta Dekters dzeivē moz itūs brillaiņu redziejs ar portupelim – te jis ir, te jau par pusaulis. Nabyus taidam komota viersā, myužam nasaganeisi. Cikom bārna nav, mož cytaiž ruodīs. Tiks bārns, propuļs vysys agenturys i projekti. Itaidi tik skrīt zyna. Itī na dorba dareituoji.
Dekters rudiņ beja nūsaviers syudu tolkā. Jis dzelu pazyna. Cytam treis sokumu viezīni, itam labi ka vīns saīt. I to vēļ tulznu verās. A kai jom nabyut. Kuram dorba dareituojam tulznu nav, cikom pi dorba dajiukst.
Ka kuozys, tok kuozys. Kuo tī Zīmyssvātku gaideit – pošā zīmys soltumā ni uorā izīt, ni rikteigu kuozu sareikuot. Kas tei par dzelu, meituos bārnu dzemdēt. Nav Laimeņa ni našmuka, ni naboga, kab ar bārnu pi suonu bazneicā ītu. Dekters var, Dekteram ir nauda. Lai kuram, a jam nauda vysod ir turiejusēs – navajag par vysaidim syudim svaideit, tod vysa byus gona.
Jis sataiseis taidys kuozys kai pa vacim godim, vysa parapeja runuos. A lai jī parunoj, lai īpyuš pakalē, lai pasaver. Bobuli taidi. Galadranci!
Laimenai bryugons taids nu skota na cīš kū. Zama auguma, rūkys kai dalepeitys. Moti jau kuop nūst nu golvys viersa, brilleitis i vādars, par cik godu jau vecs byus. Godu divpadsmit vacuoks. Kod Laimeņa bārnuduorzā guoja, jis jau školu veice. Tok otkon baileigi bogots, koč i vaļsts dorbā. Vys jau kū īraun nuosī. A kai narausi – ka nu vaļdeibys nazagsi, jei zags nu teve. A zags jei vysod. Deļtuo tei vaļdeiba taida īstateita, kab nu cylvāka zogtu.
Kas ir, tys ir. Miškam nauda turīs, taidā ziņā jis ir nu zemis cylvāku sorta i napropuļs. Cik Dekters taidu partejnūs gaisa gruobekļu beja atsaviers – skrīn pa gaisu, tolka nikaida. Ideja taida i ideja itaida. Kab pa jim, nu kukuruzys viņ pasauļs dzeivuotu. A kur ta itymā zīmeļu zemē kukuruza. Voi ta dzedu prodzedi duraki beja, ka rudzus sēja?
Gastiņci Miška vysod atvad spraunu, pats dzer i dzīd. Cylvāks nav švaks, apsvīdeigs – vys unučkai sova iztikšona byus. Ar taidu i mežā iz calma napropuļsi, atrass dorba i naudys. Cyts pi vysa gotova nūsalaiž dybynā, a itys beja muociejs dzeivē kuopt tik iz augšu. Piertī atsazyna, ka muote jū pamatuse mozu, audziejušys ciocis. Nu sešpadsmit godu vacuma struodojs. Jis zyns, kaida bodam garša, jis zyns, kai nauda ūž. Jam daguns ir tai īstateits – jis saūž dzelu tī, kur cytam nikas nasaruod. Nu suoku dziņs mašynys nu Vuocejis, atdevs cytim. Iz ritiņu viņ dzeivuojs. Tik nu ceļa sātā tics, tai jau otkon juobrauc. Kai nauda tykuse, pats suocs šiverēt tepat pa Latveju i veics školu – bez papeira tik cytim par syudu laseituoju vari byut. Registriejs firmu iz sova vuorda, a mašynys dzynuši cyti. Sataisejs darbneicu, pījiems meisteru. Niu to gon puorrakstiejs iz bruoļa – par daudz gari puotori atsaskaiteit vaļdeibai, niu to vaļsts dorbā tics. Nav jau vainis i tī. Koč pasauļa redz i sova apsagrīzšona. Tei sova firma jam acs attaisiejuse, kai pasauļs grīžās, kai nauda īt. Niu nūder i sakari, i saprasšona.
Kū bruoļs? Prīceigs. Vys peļņa. Da i Miška tuos dzelys dasaver. Sataisa tūs hlamus i gryuž iz Krīveju. Tī krīvi že nikuo nasaver – ka tik kust. Kas jam bādys, kas tī piec mieneša voi goda. Krīvam ka tik speideigs vierss i labi ryuc.
Agruok Marabeju kolnā cauru vosoru, ar maja mienesi suocūt i Marejis dīnu seņtebrī beidzūt, kotru sastdīni nūtyka bali. Dekters sovim ļaudim nalīdze nikuo. Ka dorbs padareits, to i ļustēt var. Dorbs gon na vysod beja padareits, cytu svātdīni kaids kombains i palyka pusvuolā, kod brauciejam švakuok ap dūšu beja palics voi jis paienī damyga. Tok kurs tī var vysa īsavērt voi padareit. Lai voi kai, “Sorkonais Komunars” pakalē cytim napalyka. Ka kurs labeibys teirums i aizleja voi kurā buļbu teirumā nu rudiņa leitu īsataiseja taida dyuksts, ka ni ībraukt, par vysim kūpā zynuoja, kai izaluopēt. Piec kara jau beja gryušuok – kurs varēja, izbāgalēja pa piļsātom, a piečuok, jau Dektera laikā, kas nakaitēja. Par goda premejom viņ saguoja pusžiguļa.
Iz kolna gola beja pastateita estarade, īvylkta elektreiba. Dūmuoja drusku nūstumt kolna capuri, kab leidzonuoks doncuot, a vys nazkai palyka i palyka, nivīns nasajēme.
Runoj, ka tymā kolnā guņs pluovojūškys – izlein nu Blūzdys azara i gailej pa kolna viersu, cikom ļaužu nav. Kai ļauds kluot, i guņtenis pagaist. Tuos asūškys ļaužu dvēselis, kas nazyna mīra.
Azars pa pusei aizaudzs, tī kūrc tik vardivis i zīd laičinis. Nav zynoms, voi tī kaids moz ir mauduojīs, da i krostam tik vīgli nadaīsi. Ka verās nu kolna pusis, ezereņš speid kai Dīva acs, opols i dziļš. Ka īt nu krosta pusis, kokla var atlauzt. Nīdris i kuorkli, dyuksts i dyunis zuobokus zemē raun. Da i īt nivīns naguoja. Kaidam besam nalaimis meklēt. Zyni nu, kas tom blūda dvēselem pruotā – paraus zam iudiņa i namaneisi.
Nazkod sensenejūs laikūs iz kolna asūt bejuse piļs, nu azara jāmuši iudini i deļ lūpu, i deļ pošu, i drēbis mozguojuši – cīši meiksts iudiņs jimā ass. Tik reiz tai dzeivei daguojs gols, atguojuši poļaki, krīvi voi vuocīši, izkuovuši vysus i nūdadzynuojuši sātys, pamatuši tik mozūs bārnus i jaunūs, kas vēļ navariejuši karā īt. Zeidamūs bārnus izdaliejuši pa apleicīni, a jaunūs dalykuši pi dorba. Jim vajadziejs sovu ļaužu ašņainuos mīsys sasvīst azarā. Cyts ness sovu tāvu, cyts muoti. Iudiņs azarā nūsakruosuojs sorkons, i nu dybyna ilgi cālušīs gaisa burbuli. Treis vosorys tī cylvāku mīsys i kauli muovuši, tod pagaiss vyss. Tok ar tū pošu azaru īsauce par Blūzdu – kur cylvāku dvēselis aizblūduojušys. Nu tuo laika nivīns tī nav mauduojīs, jau symtim godu. Reiz gon vīns duraks ass saderiejs ar draugim, ka puormaus puori, tok iz azara vyds pagaiss kai nabejs. Voi tī smuts jū īruove, voi kaidi olūti – kas jū zyna.
Tai tymā azarā atspeid tik dabasi, muokūni i eņgeli, a kolna viersā, ka vītom paloksta, skaņ kai bucā. Tī asūt nūdadzynuotuos piļs pogrobi, kur siežūte piļs vaļdinīka jaunuo sīva i reiz par symtu godu izeimūte uorā. Cik izeimūte, par tik kolns zamuoks palīks. Kod jei byus guojuse jau symtu reizi, itamā vītā nūsalaiss azars i sasalīs kūpā ar Blūzdu – vaira nivīns nameis kuojom piļs vacūs ļaužu ašņa.
Partū i navarēja atrast nivīna traktorista, kas leidzynuotu kolna viersu. Dekters sūlēja izguoduot vītu mašynu ryndā, dalikt premeju, a moz kuo leidzēja. Buobys pa kaktim kai pašeptuoja, tai vysi leluokī dzāruoji palyka siežam sātā. Tai i palyka kolna vierss ar vysom dūbem i līkni iz vyds. Pa vydu tī asūte bejuse oka, ļauds vēļ atguoduoja, ka jūs dedi, pradedu pradedi tymā caurumā variejuši ībuozt kārteni.
Dekters cytaiž napasadeve buobu volūdom, jis taidu glupeibu naturēja nikimā. Na par veļti beja veirs kai buca – cik prīškā, tik pakalē, apsaviels ar špeka kuortu kai pārnejais vepris. Nivīna lūde tī cauri naītu. Kuojis zamys i styprys kai danogluotys pi zemis, golva kur suocās, tī mugura beidzēs – vierss kas vierss. Voi na tuo īmesļa deļ jis republikā beja golvonais sorta vieršu turātuojs. Pi juo piec sudzinīku brauce na viņ nu Vidzemis voi Kūrzemis, atjuoja i pa kaidam specialistam nu Lītovys, pat Ukrainys. Ļusts tod guoja kai vēļ nikod, cyts gosts aizmiersa i da fermys daīt. Ka vaļdeiba deve komandiejuma naudu, to kū tī bāduot. Dzēre i dzīduoja pa glaunū pierti pi azara kai ūdi, džinkstēja viņ.
Dekters nazkur Krīvejā beja sagruobuojs i tiuleņ piec dīnasts atveds sīvu. Sīva nu dobys breineiga, kotram taidu, tok nu skota kai čygonka. Uoda meļniška, lyupys zylgonys, moti kai ūgle. Da i ūgle tik malna nabyus. Rogona kas rogona.
Tai jau cylvāks lobs beja, tik zam beigu, kuo tī aizalīgt, cīši dzēre. Navarēja puordzeivuot dāla smierts, koč palyka pīcys meitys – cyta par cytu garuoka i šmukuoka. Dāls nūsasyta ar mocikletu, da bryutis braukdams. Izlaists jau beja piec valna, veču pošu nikimā naturēja, pretim rējēs. Dekteri i pošu pi vītys nūlyka. A sīva tik – dieleņ, dieleņ, munu dieleņ, synoček tu muns.
Sīva piec dāla bieru sanyka ar sirdi i vaira nasacēle. Kū tī īsi ļaudim taisneibys stuosteit – bez šņaba ni cēlēs, ni giulēs. Tik ka tū sirds vaini varēja pasauļam pasaceit, kauna mozuok. Vys jau buobys zynuoja i pa koktim jēmēs, a kur tu buobai pakaļ izskrīsi – besam rogus nu pīris izēss, na cylvākam dvēseli.
Tei asūte Dīva struope, zynuoja ļauds runuot. Na par veļti nalaime ar dālu nūtyka iz Skarbinīku ceļa, kur vacī krystceli i nu krysta tik vīta palykuse – sasačauluojušu kryumu pudurs, lels akmiņs i iz akmiņa krysta vīta īciersta i syunom aizauguse. Tī jau agruok vysaidu nalaimu bejs – taida vīta. To zyrgs sasatrokoj, to roti apsaguož. Deļtuo i krystu ļauds pastateja. Par dvēselem i par dzeivajim.
Dekters ilgi dūmuoja, nazcik reižu pa tū ceļu nūbraukalēja. Nūstuoja pi krysta, nūjēme capuri. Daguoja kluot – sieteņa vītom apauguse syunom, sakoltušys pārnejuos rūzeitis pi krysta, skuju vaiņuceņš zam kuoju. Pesteituojam zylys acs kai naaizmierstulis upislejā, kur cauru vosoru slapņums turīs. Zylys kai pavasara dabasi i verās – kas tu esi i kur īsi.
Tok, ka nu augšys soka, ka juonūvuoc, to juovuoc zemē. Ar traktori nūguoze betona stulpus, salauze sieteņu, tīpat sakiure guni i Dīva mūku īsvīde jimā. Ass kiupiejs, ni dedzs. Nu reita palykuši tik nūdaguli i Jezus noglys, a pats jis kai propuļs. Tik ceiruli iz dabasu vyds i kamanis lidoj ap krysta vītu, vosorai perekļa maklādamys.
Niule jau tī vaira sātu nav, nabyutu vaira i ļaužu, kas nu guņs rautu kūka Jezu i globuotu sātā. Tik pa kaidam ūzulam iz teiruma vyds palics, vysi celi izorti, akmiņa iz akmiņa nav palics. A nazkod beja taidys sātys, ka nanūsavērt. Cyta aiz cytys pastateitys, jaunī dzīduojuši doncuojuši, lūpu vasals bors. I tī beja breineigais krysts ar Dīva mūku nu ūzula kūka. Kas zyna, kurā pašelē tei mūka satrupēja. Kai guoja melioraceja, vysys sātys iz cīmatu aizdancynuoja. Palyka tik akmiņu skaudzis i īvu zīdi pa pavasaram.
Tys ūzuls aug iz poša teiruma vyds i vēļ šudiņ, rasnys kai baile i zori pa puspasauļa izaplātuši. Pusnūkaļts i taids pavysam na sevī, a veļ dzeivs. Kai pavasars, tai stuov plyks i kai nūspruodzs, a vysleidza izdzan zalis lapenis. Koč jam i škidrys tys vaiņuks, zemē nakreit vys. Tik vīna golūtne nagaisa laikā nūlyuzuse, zibsnis īspiers taišni ūzulā. I nu tuos golūtnis jau pyrms loba laika izgrabta Jezus mūka. Seņ jau tys bejs, niule pi ūzula vairs i redzēt navar, ka tī kas lyuzs voi krits. Stuov vyss kai apsalaids iz mieršonu, a vys dzeivuoks par dzeivu.
Ka ar dālu tai nūtyka, Dekters meitu sorguoja vaira par vysu pasaulē. Iz balu guoja vysys kūpā, kai pīcys līpenis riņdeņā. Vacuokuos dasavēre jaunuokūs, jaunuokuos merkavuoja nūsavērt, kū dora vacuokuos. Meitinēs palyka da pošu kuozu, par kryumu bārnim nivīnai nabeja dzierdams, da i rikteigī pīdzyma čut ni godu piec izīšonys pi veira.
Meitys gon Dekteram beja izadavušys, cyta par cytu šmauguoka. Puišim ka nanūsavērt. Nu muotis tys meļniškums, a cytaiž latvītis kas latvītis. Kū tī, Dektera saime beja izslavāta pa vysu parapeju. Cyta piec cytys aizguoja pa pasauli, bārnu pībyra kai zierņu. Pats vacs sēd aptrupiejs kai sakuorņs, a unuki bļaudami skrīn apleik. Bārnu vacais žāluoja, jī i lypa apleik kai myusys mada bucai.
Kuozys vacuokajai Dektera unučkai byus iz kolna. Lai ļauds pasaver, ka dzeivē loba nav redziejuši – Dekters var i Dekters sataiseis. Ar vacū viezīni i sakarim. Paruodeis, kai agruok cylvāki dzeivuoja – i svātki beja, i vyss beja: koč pi maizis i suoļa, tok ļusteigai.
Sarunuoja ar večim i ar kārteņu nu elektreibys linejis puorsvīde vodus, pa vacajim stulpim aizvylka elektreibu iz kolna. Lampys to gon vajadzēja dataiseit jaunys. Vacuos saryusejušys – cytā vieja pīpyusts nateireibys i pīaudzs seņ nūkoltušys zuolis, cytā putyna pereklis.
Speidēs gaisma vysu nakti, spēlēs muzykanti i pa laikam laiss magniteponā lentys. Bufets byus par breivu. Tai tys byus. Tai tam beja juobyut.
Pi prīžu sasysta dieļu ustabeņa jaunajim. Guldynuošonai. Taipat tok skaidrys, ka nagulēs. Tok sovys vītys vajag. Jaunajim juobyut vītai, kas ir tik deļ jūs. Jūs gultai, kur atsalaist. Jūs vītai, kur nav nivīna cyta, nivīnys svešys acs. Cik nav dzierdāts, kai apčaravoj voi nūsaver ar narikteigu aci. Cyta buoba i nagrybādama nūskauss jaunivis laimi, iz sovys nalaimis vārdamuos. Tuos vītys nivīnam nav juoredz, tī ļaudim nav juosameicej – lai Laimeņa jau stuovūklī voi kai. Sovs ir sovs. Nav kuo.
Greidu doncuošonai sasyta, kur bejuse estarade – pakaļnī iz azara pusi, aiz līknis. Vacuos estaradis vītā palykuse cymanta greida. Kūka dieli seņ satrupiejuši i nūvuokti – kab nivīns golvys naatlauztu i iz leitā i zīmā izdiediejušūs dieļu i saryusiejušūs noglu napuordūrtu kuoju. Līknis ūtrā pusē pastateita bolta armejis brezenta teļts. Saulē izbaliejuse, puorstaiguojuse jau cik kuozu, saluopeita, lela. Iz vacūs betona mītu sasysti beņči.
Dekters klymbuoja caur līkni. Leita laikā te tai i skrēja iudiņs, lobs pacālums – dūmuot, tai i vajag. Lai cyts cytam namaisa, vysi vysu redz.
Dali vacūs betona mītu daguoja izrakt, kab naatsystu kuoju. A kai beja, kod vydā roka – kolna vīnā molā atvede cymanta maisus, syta nu dieļu formys, jauce i lēje. Vajadzēja to metala dzeisluojuma, to nazkas na tai saguoja. Veči vēļ lomuojuos, kas vīgļuok byutu bejs dabuot gotovūs benčus i sasist tik kūpā. A kur tūs gotovūs byutu pīsajiems. Ka atvastu, to zīmā. Ka vyspuor dabuotu. Ka nasmierieji, to i naguoja.
Saguodnīks to taids prahodnais vecs beja – čortam čūkstā īleiss i dabuos. Tok voi tuo viņ vajadzēja. Te labi, ka vēļ tū cymantu beja izguoduojs pa vacim blatim. Daguoja nūrsaksteit iz teļu fermys i fermā otkon likt vacūs blokus i ceglus. A voi nasataiseja i voi nabeja. Pa butylkai tī, butylkai te. Tam teļš, tam vepruks. I verīs – ferma stuov i šeilaiks, Sileņu dālim klāvs ītaiseits, nu pošys Lītovys speideiga pīna mašyna brauc puordīņs. A beņčim tik dieli juopamaina. Agruok to muocēja struoduot. Atvede nu kolhoza fermys pušdīnis, ols buceņu nu vacuo Kroiča, veči kai ruove, tai breikstēja viņ.
Da i šudiņ struodoj. Dekters nūsavēre iz kolna. Cyts taids vysā nadzeigs puiss. Tik ka tuo dorba nav i atjiukst nu struoduošonys. Slaistuos tik apleik ki susātivi i gaida nazyn kuo.
Dūmuot, agruok vyss mutē kryta. Krist jau kryta, vīgļuok beja, tok deļ tuo vīgluma, oi, cik prācys i pruota beja juodalīk.
Kuozys saguoja ļusteigys. Dzēre i dzīduoja vysu nakti, kai troni dyuce pi ols. Ļusteišonuos saguoja lela. Tik bogotī rodi vys šaipejuos – trokī, trokī latgalīši. Kuozys sadūmuojuši iz kolna. Sprosti ļauds. Dvēsele jau sirsneiga, a pruota tī moz. Tok i poši dzēre i dzīduoja čiuļu mēlē. Cikom jau kryta gar zemi.
Nivīna vaira nabeja augšā. Saule jau taisējēs iz liekšonu. Dekters sēdēja pi golda i grīze iz riņči aizāstu studiņa bļūdu. Strupī piersti, steivs biņdziuks. Kuozys beja saguojušys gūdam. Dreiži jau muzykanti ceļsīs i raus reita maršu. A niu nu teļšu pusis guoja tik taida kai sviļpuošona, kai cyuku ryukšona. Pīāduši i pīdzāruši loba, gulēja kai systi. I vīnys nakts navar nūdoncuot. Kū tī. Kas tī par ļaudim, kas par cylvākim.
Dekters pīsacēle nu golda i paguoja kolna golā. Pa kreisai rūkai cauri prīdem plaiksnēja reita bluozme, pa lobai vyss tymss i azara bļūda zemīnē kai tymsa i speideiga acs kryumūs.
Seņ jau guoja runa, ka tū kolnu vajag nūrakt smiļktim i graņtei, atsyuteja nazkaidus geologus, tok vys palyka i palyka. Tai i vaļdeiba nūsamainēja, laiki puorguoja. Niu ak jau ka roktu, to leidz ar zemi, azars apsalaistu par izroktū dūbi. Tymūs laikūs cikom papeiri puorstaiguoja, jau i par kolnu aizmiersa. Voi varbyut nikas i nastaiguoja – Dekters nikuo nabeja dzierdiejs, tai i propula vyss. Varbyut te i nabeja ni tuos graņts, ni kuo.
Dekters paguoja meiztu aiz kolna gola iz azara pusi. Saule lāc myglā. Solts. Vyss kluss. Tik ka putyni jemās kai troki, peikst i čeikst vysi kryumi. Tuolīnē suņs rej. Nivīna cylvāka bolsa, tik kryumi, kryumi apleik i azars zamīnē.
Svātdīne aust. Zyli i augsti dabasi ceļās puori vysam kolnam kai bļūda. Prīdis stuov dzaltonim stymbynim i apleik seika cārmyušku gaismeņa – saulē dzirkstej seikom lapeņom kai caurspeideigom.
Pi azara stuov nazkaida sveša sīvīte, verās iz juo. Pasaceļ i īt pretim pa stygu caur prīdem. Malnys bizis sapeitys, skusteņš, leigons augums ar opolim gūrnim. Jauna sīvīte īt i aicynoj da seve. Korstums īsasyt gūrnūs. Nudi, kab vēļ koč vīnu reizi myužā taidu sīvīti rūkā turēt.
Sīva, nudi taida kai juo šmukuo sīva. Verās iz juo, kuop augšā kolnā nu azara i nasoka nikuo.
Kaida tei dzeive beja, lai i beja. Vysa kuo beja. Tok nazkuo nabeja i nabeja – skrīņ koč mēli izkuors, sitīs nu uodys uorā, a nazkuo nav. Nazkuo taida. Nazkuo varbyut poša svareiguokuo.
Kab koč vīnu šaļti kuo taida radzātu. Nūsastuot iz kolna viersa i vysu pasauli sajust sevī – tik zyli dabasi viersā i azars apakšā. I cylvāks iz kolna. Jauns, styprys. Īs i dareis, a niu stuov.
Nu reita kuozinīki vacū Dekteri atroda myrušu. Sēdēja pi prīdis, atsaspīds ar muguru pret stymbynu i sastruoduotuos rūkys salics kliepī. Vacs, vacs, dzeivis pīkuss.
Juo smierts aizmygluotajuos acīs vēļ speidēja bluozme. Taida kai nu dabasu. Kai nu azara, kai nu vīgli zylys dabasu atbluozmis azarā, kur pagaiss tik daudz dvieseļu.
A iudiņs azarā stuovēja mīreigs i kluss i jimā atspeidēja bolti padebeši i Marabeju kolna prīdis. Tik iudiņa miereituoji staiguoja pa juo viersu. Cikom īt, tikom pa viersu.
Kod iudiņa miereituojs nūstuoj īt, jis nūgrymst dybynā.
2006., 2011.