text:
Pītera Miglinīka gūdam
Pītera Miglinīka gūdam
(Ontons runuoja itū runu 2010.godā Viļakā Pitera Miglinīka 160 godu jubilejis pasuocīnā)
Mes asom te – Viļakā; svātkūs, kas myusus vīnoj vīnā, kūpeigā, dvieseliskā i mīseigā Latgolā. Kas tys ir, kas myusus sasauce Viļakā, kas myusūs īsieja apjausmi, ka mes asom bruoļi i muosys – na viņ vakar i šūdīņ, a taidi byusim i reitu, pareitu, aizpareitu ..? Itei nacyluo pīminis zeime viesta; ka myusus kūpā sasauce Pīters Miglinīks – myusu tautys dyžais dāls; styprais gorā i mīsā, pylnais idejuom par latgaļu spāku i vari pastuoveit par sovu saimistiskū dzeivi, sovu goreigū gudreibu, sovu volūdu, sovu kulturu i sovu saimi. Jys myusīm ir atstuojs desmit myužu myužūs pyldamūs baušļus. I tī ir:
1. ceineitīs par taisneibu,
2. palikt uzticeigīm sovai dzimtinei i nanūkleist svešumā,
3. atgyut atpakaļ atnymtū (zemi),
4. sniegtīs piec gora gaismys,
5. ceņstīs piec saimistiskuos nūsastyprynuošonuos,
6. tureitīs kūpā i byut vīnuotīm,
7. palikt pi sovīm tykumīm i tradicejuom,
8. lītuot dzymtū volūdu,
9. styngri tureitīs pi sovys ticeibys,
10. ticeit lobuokai tautys byutīnei.
Kas beja Pīters Miglinīks? Kas ir Pīters Miglinīks? Kas byus Pīters Miglinīks?
Pīters Miglinīks, dzeivs asūt, dorbovuos kai tautys apgaismuotuojs, muižinīku apsyudzātuojs, zemnīku aizstuovs, tautys advokats.Jys beja protesta, cereibu i pošapzinis pylnūs dzīšmu sacarātuojs i dzīduotuojs sovys gitarys pavadejumā. Jys beja tīsys procesu īrūsynuotuojs, apelaceju, syudzeibu, lyugumrokstu, praseibu, viestuļu sacarātuojs sovys ( tys ir mysu) tautys vuordā i nūsyutātuojs pi tuo laika Cariskuos Krīvejis voldūšajuom instanciem. Jys beja korespondents Pīterburgys liberalajīm presis izdavumīm.
Pīters Miglinīks beja i šūdīņ vieļ ir:1.) trokīs nu Rogovkys, kurs uzadrūšynova tīsuotīs ar saimistiskū, politiskū i tīsiskū varu tūrūšajīm, 2.) gudrīs nu Viļakys, kurs pavuiceja apspīstū tautu, kai lykumeigi panuokt sovys tīseibys, 3.) tuoļredzeigais nu Makašānīm, kurs izplanavova tuoļredzeigus latgaļu tīseibu aizstuoveibys projektus i dali eistynova, 4.) ceineituojs, cītiejs i uzvarātuojs nu Ludzys, kurs atsarozdams īslūdzejumā panuoce tīsys prāvu i sevs attaisnojumu, 5.) zynuotkuorīs nu Rēzeknis, kurs vuicejuos i apgyva zineibys, lai tuos lyktu dorbuotīs latgaļu tautys lobumam, 6.) viesturnīks nu Drisys – Osvejis i Pryusejis, kurs mekleja i atroda patīseibu par latgaļu tautu i latgaļu zemiem.
Pīters Miglinīks ir šūdīņ i byus byutīnē myužu myužūs myusu tautys pruots, spāks, gūdajyutys i ticeiba, kod jū, kai Jēzu Krystu jūdu tautai, navaineigu nūtīsova i nūbeņdeja 33 godu vacumā, a navar nu tautys pīminis izdzēst vieļ šudīņ.
Pīters Miglinīks dzeivova i dorbovuos 19. gs. 60. ,70., 80. godūs, kod myusu tautai vieļ beja līgtys školys, bīdruošonuos i kulturys vaļstiska atteisteišona, kod myusu tautai vieļ nabeja sovys inteligencis, pat bazneickungi i tī beja viņ daži latgalīši.
Pīters Miglinīks piec nuovis beja nūklusāts 25 godus i tik 1908. godā juo muosys dāls Francis Kemps nūpublicej pyrmū pīminis rokstu.
Otkon paīt 27 godi i tik 1935. godā literaturvuiesturnīks Meikuls Apeļs nūpublicej gruomotā nalelu rokstu par Pīteri Miglinīku.
Otkon paīt 18 godi i rakstnīks, viesturnīks Ontons Rupaiņs izdūt vasalu gruomotu par Pīteri Miglinīku.
Otkon paīt 17 godu, voi 88 godi piec nuovis. I 1970. godā par Pīteri Miglinīku roksta Viktors Vonogs, a 1971. godā, Juoņa Cybuļska rūsynuoti i leidzekļus sameklejūšs, tieļnīki Bārtuļs Buļs ar Ontonu Velikanu izkaļ Pīteram Miglinīkam kopa pīminekli i uzstuoda Desetnīku kopsātā, a dzejnīks i režisors Ontons Kūkojs Rēzeknis teatrī īstudej lugu par Pīteri Miglinīku i ar tuos izruodiem apbraukoj Latgolu.
Paīt vieļ 22 godi i 1993. godā, Leontīnes Maksimovas rūsynuoti, Marjana Locāna vadeibā Viļakā uzstuoda pīminis zeimi Pīteram Miglinīkam.
Atīt 2000. gods i Ontons Kūkojs panuok ka Reigā Pītera Miglinīka 150. godskuortys jubileju svyn taidā pat augstā leimenī kai i dzejnīkam Auseklim. Teik izdūts skaists buklets Ausekļa i Miglinīka gūdam.
2005. godā Ontons Slišāns apbraukoj daudzys vydsškolys Latgolā stuostādams školānīm par Pītera Miglinīka dzeivi, darbeibu i nūzeimi latgaļu tautys dzeivē.
2010. godā Ruta Cibule ar Viļakys nūvoda dūmis atbolstu, ar vysu Viļakys nūvoda kulturys darbinīku atbolstu sareikoj itūs Latgolu vīnojūšūs svātkus – svātkus Pītera Miglinīka pīmiņai juo 160. godskuortā.
As ceru, as tycu, ka Ludzā tiks uzcalts pīmineklis Pīteram Miglinīkam, ,kur jys, kuoju pierstūs īspīds zeimuli, roksta apelaceju tīsai i panuok sevs atbreivuošonu.
As ceru i tycu, ka Makašānūs tiks uzcalts pīmineklis Pīteram mMiglinīkam , kur jys stuov pi smiedis loktys, gataveibā kaļt uzvarūšys idejis tautys lobumam.
As ceru i tycu, ka Rēzeknē tks uzcalts pīmineklis Pīteram Miglinīkam, kur jys – stolts jauneklis ar myrdzuma pylnuom acīm, ar īgyutajuom zynuošonuom steidzuos pi sovys tautys.
As klusebā dūmoju, ka ari kinofilma par Pīteri Miglinīku tiks radeita.
As asu lapnys, ka pīdaru itai tautai, par kuru pastuoveja i kurys volūdā runova i dzīdova Pīters Miglinīks! Tys ir lyls gūds byut pīdareigam Pītera Miglinīka tautai!
Ontons Slišāns


c: text/html

text:
Annele Slišāne: Latgola ir vīta, kur vysod gribīs atsagrīzt
Ir tymss vokors. Dūdūs iz Gregora īlu 13a, kur atsarūn privatškola „Patnis”. Pi durovu mani sagaida školotuoja Annele Slišāne, kas ir ari muokslineica, rūkdarbneica, audieja i maizis cepieja. Jei ir gierbusēs pošys darynuotā zylā suknē ar kruosainim rokstim, i gara bize rūtoj juos motus. Annelis dorbus, kas ir gon deči, gon rūtaļlītys, gon cyti pošys taiseiti lobumi, ir īcīnejuši dažaidu paaudžu cylvāki. Šudiņ jei ir gotova pastuosteit, kū nūzeimoj byut tik daudzpuseigam cylvākam.
– Kai tev roduos interese par rūkdorbim?
– Maņ ruodīs, jei ir bejuse vysu myužu. Vysu laiku kū ni taisejom, adejom, tamburējom. Pīmiņu, tēte tū caur spielem veicynuoja. Jis parostuos taburetkys apgrīze ūtraiži i ruodeja, kai matamī stuovi dorbojās. Dzeivūklī jau nabeja īspieju tūs izlikt, tuos taburetkys beja kai aļternativa. Pasaveics beja ari ar školuotuojom. Myusim beja taida školuotuoja, kas vuiceja dorbmuoceibu. Jei vysod saceja, ka labi pastruoduojs ir tys, kuram vysnateiruokuos rūkys (smejās). Vysim īvuiceja adeit, pīmiņu, šiustejom…
– Varbyut pīmini, kas beja pats pyrmais, kū iztaiseji?
– Tamburēt maņ īvuiceja bruolāns, partū ka jis guoja 2. klasē, bet da tuo mes adejom. Drūši viņ ļalei kaida sukne voi ari sukne mozajai muosai. Partū ka mes muosai, kas par mani desmit godus jaunuoka, vysu laiku izšyvom drēbis.
– Kur tu daboj īdvasmu sovim dorbim?
– Baba maņ beja audieja. Jei cīši šmukai kruosuoja vysys kruosys. Jei dečus aude i kruosuoja, i nu tuo varēja īsadvasmuot. Bet tuo pylns pasauļs ir. Drūši viņ, ka doba īdvasmoj. Seipulūs kruosoju vylnu, i kotru reizi saīt cyts bryunais. Asu saprotuse, ka bezgaleigys īspiejis ir tam, kū tu vari dareit. Īdvasma ir vysapleik.
– Tod kaidus materialus tu kūpumā izmontoj?
– Vysaidus. Itūgod mes ar puišim nūbraucem ar tačku, sagrīzem veibyutnis. Maņ ruodīs, ka es beiguos beju pīdzāruse nu tuo smuorda – ka juos drupeit pakolta. Vajag tū vysu voi nu sadzierdēt voi īraudzeit. Te es īlīku lynus matūs, maiseņus īaužu, ari nu avīzem cīši šmuki pakluoji saīt. Naseņ vīnu izduovynuoju muoceituojam, jis beja cīši prīceigs.
– Cik es zynu, tev ir ari sovs blogs…
– Nui, tikai es naasu cīši čakla raksteituoja. Reizi mienesī voi pat vēļ ratuok es tī koč kū īrokstu…Vīnu šaļti maņ palyka baist, ka es tī koč kū pīrokstu i sevkurs tū var skaiteit, navys tī, kurus es grybu, lai skaita.
– Dzierdieju, ka esi ari maizis cepieja. Pastuosti par tū koč kū vaira.
– Latgolā maņ byus sovs muzejs. Maņ napateik vuords „muzejs”, paŗtū ka muzejs, ruodīs, ir apstuodynuota darbeiba, kod vyss ir īkonservāts. Munā muzejā nikas nastuovēs iz vītys. Vyss maineisīs, bet arī vacuos lītys tiks izmontuotys. Tys sastuovēs nu diveju golu. Kolhoza laikā, kod muna baba nūbrauce paceli struoduot par slaucieju, juos golā nūjauce kruosni. Piec tam mes poši izcēlem maizis kruosni. I tod kuopu iz ustobys augšys i atrodu obru, kur baba meiceja maizi. Es tū izmozguoju, izberžu, i suoču cept maizi.
– Runojūt par maizis cepšonu, kaida maize tev pošai lobuok garšoj?
– Maņ malnuo garšoj, bet mes cepem boltū, lykom ari sāklys, rozīnis… Nu, vysu, kū tagad mūdē likt… Bet taipat rodīs, ka malnuo maize tūmār ir vyslobukuo.
– Kai tu reklamej sovus dorbus?
– Internetā nasareklameju, partū ka sovys dorbus uztveru cīši personiski. Desmit godus tiergojūs pa tiergim i Breivdobys muzejā. Tei ir vīta, kas nasamaina. Tiergoju draudzeibys saitis ar vysaidim rokstim. Ir cylvāki, kas kotru godu juos īt pierkt i dūmoj, ka juos ir burvju. Ari Reigā Kalncīma ūļneicā reizi mienesī tiergojūs. Internetā nikuo napuordūdu. Es dūmoju, ka ir bezpersoniski syuteit kastē, pa postu…. A, ka cylvāks pierk i es radzu, ka jam pateik, tod es cytreiz pat atdūdu jam par pošizmoksu. Tys ir kontakts, kod redzi, ka atīt eistais cylvāks piec montys.
– Paraleli rodūšai darbeibai tu ari vuici bārnus. Kū tev nūzeimoj dorbs itymā školā?
– Nu, tys ir taipat kai tei rodūšuo darbeiba. Namiteigys puormainis. Kotru reizi vuicūt bārnus, es ari poša vuicūs leidza.
– Tu varātu saceit, ka tei ir tova sirdslīta?
– Nui. Vīneigais, kas maņ napateik, ir tī šausmeigī papeiri. Patyktu, ka vyss byutu bez atzeimu, bez viertiejumu… Bet saprūtu, ka tys ir vajadzeigs, lai tys papeirs jūs davylktu kluot koč kam.
– Kai tu dūmoj, voi muokslīnikim Latvejā ir perspektiva?
– Vīnam pošam nā. Vysi, kurim jau ir vuords, ir izguojuši uorā, aizguojuši vysur cytur, dabuojuši bolvys i tikuši atzeiti. Kod myusejī dabuojuši atzineibu uorzemēs, tod tikai cylvāki soka: „Ahā, myusim itaids muokslinīks ir!”
– Kū tev nūzeimoj Latgola?
– Sātu, princypā, partū ka ite, Reigā, es asu atbraukuse īsavuiceit. Latgola ir vīta, kur vysod gribīs atsagrīzt. Tagad mes bejom breivdīnuos Latgolā, i maņ tai nasagribēja braukt atpakaļ iz Reigu! Meklieju īmaslu, lai tikai nabrauktu atpakaļ, bet nav nivīna… (smejās).
– Cik tev ir svareigi nest latgaliskuos vierteibys Latvejai i pasauļam?
– Tikpat svareigi, cik pošam byut. Ka es slāptūs ci nabyutu es, ci raudzeitu nivīnam naruodeit, ka es muoku adeit, es nūlīgtu sevi. Tys pats ir ari ar Latgolu. Jū navajag nūlīgt. Es vysod atrūnu boru latgalīšu. Kod suoču struoduot itymā školā, uotri izkūžu, kuri ir latgalīši, i ar jim runoju latgaliski školuotuoju ustobā. I bārni cytreiz pasaklausa. Jim ruodīs interesanti, i jī vysod prosa, lai kū pasoku latgaliski.
– Bet Reigā jau ir daudz latgalīšu…
– Nui, i tei ir vierteiba. I maņ ir cīši svareigi nest tū vierteibu iz prīšku i stuosteit par tū cytim. Daudzi latgalīši kaunejās par sovu izcelsmi, bet navajag kaunētīs! Mes vysu laiku saimē runuojam latgaliski… Tēte, mama… I tys vīnkuorši nav nūgrīžams nu manis, deļtuo maņ pat golvā nav bejis taida vaicuojuma, voi tys ir svareigi voi nasvareigi.
– Kaidu tu sevi redzi nuokūtnē?
– Nu drūši viņ, ka es puorsaceļšu atpakaļ iz Latgolu. Mes tagad izpiļdejom vīnu patriotisku aizdavumu – nūpierkom zemi nu zvīdra. Puorsaceļsim atpakaļ i moš zyrgus nūpierksim. Maņ ari uzjāmuma nūsaukums ir „Anneles zeme”. Nu, ka tei ir taida sapynu zeme, muokslys pasauļs. Bet tys vyss īs tod, kod es byušu sevi nūdrūšynuojuse i maņ nabyus juostruodoj olguots dorbs. Lai cik tu breivs esi i revolucionars kai Žanna d’Arka, taipat tevi koč kur nūsādynoj (smejās).
Ar Anneli sasarunuoja Inese Čiževska
Kartenis: Annelis Slišānis p.a.

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Padūti “Boņuki” lobuokajom 2017. goda nūtikšonom. Triumfej “Latgalīšu Reps”
Itūgod 25. februarī dasmytū reizi padeve Latgalīšu kulturys goda bolvu “Boņuks”. Vysvaira Boņuku, kūpumā 3, sejēme apvīneiba “Latgalīšu Reps”, par goda cylvāku kliva režisors Vīsturs Kairišs, par goda nūtikšonu – 4. pasauļa latgalīšu saīts “Latgolys symtgadis kongress”. Itei ir vīneiguo bolva, kas eipaši izceļ i gūdynoj sasnāgumus latgaliskuos kulturys dzeivē, verūtīs na tik Latgolys regionu, nu ari latgaliskuos aktivitatis cytur Latvejā i pasaulī. Latgalīšu kulturys goda bolvys “Boņuks 2017” sajiemieji.
Sabīdreiba i kultura:
Goda cylvāks kulturā: Viesturs Kairišs, režisors i latgalīšu kulturys aktivists
Goda nūtikšona: 4. pasauļa latgalīšu saīts “Latgolys symtgadis kongress”
Par latgalīšu volūdys populariziešonu: bankys “Citadele” bankomats latgalīšu volūdā
Goda amatnīks/saiminīks: Reigys kebabneicys “Ausmeņa Kebabs” saiminīks Valters Murāns
Goda snāgums vizualajā muokslā: Annelis Slišānis projekts #100dečiLatvijai – izstuode Bolvūs i aktivitatis
Goda snāgums skotivis muokslā: koncertizruode rokstim i skaņai “Latgales gredzens”
Goda snāgums audiovizualajā muokslā: Latvejis Radejis stuostu cyklys “Latgales kongress. 10 stāsti”
Par latgalīšu kulturys populariziešonu Latvejā i pasaulī: latgaliskūs vierteibu īkļaušona Nacionalajā Namaterialuos kulturys montuojuma sarokstā
Muzyka:
Lobuokais snāgums pop/rock muzykā: grupa “Bez PVN” ar koncertdarbeibu i dzīsmi i videoklipu “Golds iz ustobys”
Lobuokais snāgums tautys muzykā: “Tautumeitas” ar koncertdarbeibu i albumu “Lai māsiņa rotājās”
Lobuokais snāgums alternativajā muzykā: apvīneiba “Latgalīšu Reps” ar koncertdarbeibu, dzīsmem i videoklipim
Lobuokais snāgums akademiskajā muzykā: Rihards Dubra – oratoreja “Marija”
Lobuokais muzykys video: Latgalīšu Reps “Skots pa lūgu”
Goda debeja muzykā: Latgalīšu Reps
Lobuokais snāgums šlagermuzykā: grupa “Galaktika” ar koncertdarbeibu i albumu “Sirds vēl tic”
Literatura:
Lobuokais snāgums literaturā: Raibīs ar dzejūļu kruojumu “Pistacejis”
Lobuokais izdavums/gruomota: I. Šuplinska, L. Rundāne, A. Andrejeva ar gruomotu “Gostūs pi Boņuka. Stuosti bārnim par Latgolu”
Žurejis specbolva Marutai Latkovskai i Ievai Jurjānei par gruomotu „Kačeiša patmalis“ – pyrmū puorlykumu nu latvīšu literaruos volūdys myusu dīnu latgalīšu kulturā
Par myuža īguļdejumu Latgalīšu kulturys goda bolvu “Boņuks 2017” sajēme Vuocejā dzeivojūšais dzejnīks, publicits i redaktors, filozofs, prozaikis, literaturkritikis, pedagogs, muokslys zynuotnīks i sabīdryskais darbinīks Aļberts Spuogis, kai ari volūdneica, filologejis doktore, školuotuoja i sabīdryskuo darbineica Lideja Leikuma


text:
“Viens pats mājās” (29.09.2020.)
Kas asmu as?
Laikraksta “Vaduguns” kolektīvs pusgadu īstenos projektu “Viens pats mājās” – deviņās publikācijās - ielikumos veidosim sabiedriski nozīmīgu publikāciju sēriju par pretstatiem Latgalē, latgaliešu spītu, izdomu, kā stiprināt dzimto pusi, aktivizēt sabiedrību. Tāpat meklēsim atbildes uz jautājumiem: kā mainījusies informatīvā telpa; vai latviskās tradīcijas iespējams saglabāt pamestā ciemā; kā vietējie ļaudis spodrina savu kultūrvidi; vai svarīgi runāt mātes valodā; kā veicināt lokālpatriotismu u.c.?
Pavaicoj sovam sirdsbolsam
Vīns nu projekta “Viens pats mājās” temu nosaukumim skaiteituoju uzrunoj, kotram līkūt aizdūt sev vaicuojumu: “Kas asmu es?” Ituos temys nūsaukums līk viļkt paralelis ar Vaļsts eksprezidenta Valda Zatlera slovonū gruomotu “Kas es esmu?”, kur bejušais uorsts i prezidents vaicoj atbiļdis iz svareigim sovys dzeivis vaicuojumim. Tok gruomotys īvodā V.Zatlers izceļ, ka eipaši grib uzrunuot jaunatni. “Viņ tauta, kas zyna sovu viesturi, var veiduot sovu nuokūtni. Mes varam bez gola i molys citiet daudzi gudru dūmu, a nikod navāg puorstuot dūmuot pošim. Ceru, ka muns stuosts rūsynuos cylvākus dūmuot. Dūmuot par sevi, par myusu tautu i Latveju,” pīzeist gruomotys autors.
Myusim, latvīšim, ir par kū dūmuot,- tei ir gon myusu tautys, gon myusu vaļsts i volūdys viesture. Na jau veļteigi profesionalais muzikis, grupys “Baltie lāči” solists Andris Baltacis ir saciejs: “Vysu pyrma es asmu latvīts, tod latgalīts.” Nu kaids mož nabyus mīrā ar juo saceitū. Kaids ilgi dūmuos: “Kas asmu es?”, leidz atrass atbiļdi, kas nuok nu sirds. Puordūmuos par latgaliskū, par tuo vītu myusu kasdīnā projektā doluos gon vairuoki Baļtinovys nūvoda īdzeivuotuoji, gon Baļtinovys vydškolys direktors, kurs ir vīns nu dedzeiguokajīm Latgolys patriotim, kai jū raksturoj Baļtinovys vydškolys absolvents Austris Keišs, gon Baļtinovys Rūmys katuoļu draudzis prāvests Staņislavs Prikulis i cyti baļtinovīši.
Styprynoj pīdareibu dzymtajai vītai
Inta Ludborža ir viesturis i nūvodvuiceibys školuotuoja Baļtinovys vydškolā. Īt nu saimis, kurā obeji vacuoki bie školuotuoji. Padūmu godūs latgalīšu volūdu napopularizēja, kur nu vēļ školuotuoju saimē. Inta pīzeist: “Kod nakod pat suoku dūmuot, kai mes saimē kasdīnā sasarunuom - latvīšu literarajā voi latgalīšu volūdā. Gribīs dūmuot, ka latgalīšu volūdā, eipaši, kod aizbraucem pi babys iz laukim. Apziņa, ka pīdareiba Latgolai i latgalīšu volūda ir vierteiba, saprotu pamozom. Struodojūt Baļtinovys vydškolā, jau vairuokus godus skūlānim pasnādzu nūvodvuiceibys nūdarbeibys. Caur tyvuokuos apleicīnis īpazeišonu styprynojam pīdareibu sovai dzymtajai vītai. Navar īmeiļuot tū, kū napazeist. Izstaiguom īlys tepat, Baļtinovā, braucem tyvuokūs i tuoluokūs puorbraucīņūs pa Baļtinovys nūvodu i Latgolu. A pa vydu, prūtama līta, skaņ latgalīšu volūda. Tei ir golvonuo vierteiba, kū nasagrib pagaisynuot, tei sasaista myus ar myusu seņčim. Ir saimis, kurymuos kasdīnā skaņ latgalīšu volūda, a sarunuos ar bārnim teik puorīts iz latvīšu literarū volūdu. Vīneigi kontaktiešonuos ar vacvacuokim vēļ naļaun aizmierst latgalīšu volūdu. Tei ir myusu pīdareibys atslāga Latgolai, sovam nūvodam, sovai dzymtajai vītai. Saprūtams, ir saimis, kuruos latgalīšu volūda ir sarunvolūda vysim saimis lūceklim. Bārni nu taidom saimem na viņ nūvodvuiceibys stuņdēs, a ari ikdīnā nasakaunej runuot latgaliski. Tys ir saimis nūpalns, tei ir veiduojuse bārnūs puorlīceibu, ka latgalīšu volūda - tei ir boguoteiba. I školys uzdavums, ari nūvodvuiceibys stuņdēs, ir styprynuot itū puorlīceibu - asmu lapns, ka nuoku nu Baļtinovys, Upeitis, Brīžucīma, Latgolys, ka prūtu runuot, skaiteit, raksteit latgalīšu volūdā.”
Nūvodvuiceibys kursu školā verās viesturis kontekstā. Tys nūteik it kai divejūs leimiņūs - Latgola kai Latvejis kulturviesturisks nūvods i Baļtinovys nūvods. Pyrmuos temys - nūvoda jiedzīņs, nūvoda simboli, nūvoda teritoreja. Izlūksne, dialekts, latgalīšu rokstu volūda. Tuoluok temys jau saisteitys ar viesturiskū atteisteibu, nu aizviesturis da myusdīnom, kotrā viesturis pūsmā raksturojūt ari sovai tyvuokajai apleicīnei svareigū, saceisim, pūļu laiki Latgolā,- zinis par pyrmū katuoļu bazneicu Baļtinovā, Latgola LR sastuovā, 20.gs. 20.-30.godu Baļtinovys pogosta saimnīciskuo, kulturys dzeive, školys Baļtinovā i.c. Nūvodvuiceibys stuņdēs rauga īsavuicēt na viņ teoretiskuos zynuošonys, nu ari īvārojamuokuos viesturiskuos vītys pazeit dobā, kluotīnē.
“Nanūcierssim saknis!”
Imants Slišāns, Baļtinovys vydškolys direktors, voda ari latgalīšu volūdys fakultativu
2011.goda tautys skaiteišonā pyrmū reizi tyka īkļauts vaicuojums: “Voi tu kasdīnā lītoji latvīšu volūdys paveidu - latgalīšu volūdu?” 164,5 tyukstūši cylvāku atbiļdēja apstyprynūši, ka lītoj. Vaļsts volūdys likumā ir saceits: “Valsts nodrošina latgaliešu rakstu valodas kā vēsturiska latviešu valodas paveida saglabāšanu, aizsardzību un attīstību.” Vaļsts prezidents Egils Levits sovuos uzrunuos publiski ir izsaciejs aicynuojumu pošim latgalīšim vairuok lītuot sovu volūdu i runuot ar bārnim latgaliski. Latgaliski ir vysaidi interneta resursi, tymā pošā laikā latgaliski nav nivīnys avīzis, žurnala, radio i televizejā latgalisku raidiejumu ir cīši moz. Ir atseviški izdavumi (pīmāram, žurnals “A12”, “Vietējā Latgales Avīze”), kurymūs nalela daļa publikaceju ir latgaliski. Tai var raksturot situaceji puors teikumūs. Koč i ari sabīdreibys attīksme pret latgalīšu volūdys situaceji, maņ dūmuotīs, vys vēļ izaloboj, nu daļā cylvāku nu padūmu laika paaudžom puormontuota attīksme pret myusu volūdu kai pret taidu, kas ir navādzeiga paguotnis palīka, kurai vīta ir viņ folklorys kūpu repertuarā voi sātā sarunom ar babu i vacini. Dzeivs ari pīzynums, ka latgalīšu volūdys lītuošona maisa lobuok īsavuiciet pareizu latvīšu literarū volūdu. Varbyut, partū da šam latgalīšu volūdys vīta školuos ir cīši nīceiga voi ari daudzuos školuos tuos nav vyspuor, koč i IZM - Izgleiteibys i zynuotnis ministreja (vysmoz vuordūs) aicynoj školuos muoceitīs latgalīšu volūdu i nūvodvuiceibu.
Vaicuojums par latgalīšu volūdu, kas ir vaca, boguota, lītuota saimēs paaudžu paaudzēs naatkareigi nu vaļsts īkuortys i valdūšuo režima attīksmis, tys ir vaicuojums par vierteibom. Ka iz sevkuru volūdu vārtūs sausi pragmatiski viņ kai iz karjerys veiduošonys instrumentu globalā mārūgā, tod jau vysā pasaulī nu 1.klaseitis byutu juopuorīt iz angļu, kīnīšu, spāņu, krīvu volūdom, nagaisynuot laiku skaitliski tik mozom i tik šauri lītuotom volūdom kai, pīmāram, latvīšu, igauņu, lītuvīšu, sūmu, sloveņu, norvegu, islandīšu itt. Paļdis Dīvam, mes dzeivojam SOVĀ vaļstī i deļtuo ari raugam uzturiet SOVYS vierteibys. I vīna nu šuom myusu tautys vierteibom ir latgalīšu volūda!
Teik praseits, voi latgalīšu volūdu Latgolys školuos vāg kai obligatu voi izvielis prīkšmatu, fakultativu. Es saceitu,- kab latgalīšu volūdai byutu logiska vīta školuos, tai juobyut logiskai vītai uorpus školys oficialā lītuojumā, kab latgaliski byutu regulari izejūši laikroksti i žurnali, kab latgalīšu volūda radio i TV byutu īrosta kasdīna, navys tikai atseviški izjāmuma gadejumi “nu projekta iz projektu”, kab latgalīšu volūda byutu radzama kasdīnā - ceļa nūruodēs, īlu uzrokstūs, izkuortnēs itt. Tys nav nikas eipašs. Tai bie breivajā Latvejis Republikā da Ulmaņa 1934.goda apvārsumam. Šudiņ ir de jure atjaunuota 1918.godā proklamietuo Latvejis vaļsts, a de facto latgalīšu volūdys lītojumā nav likvidietys padūmu režima i K.Ulmaņa pretvaļstiskuo apvārsuma sekys. Byutu ari normali, ka, struodojūt Latgolā virknē jūmu, kas saisteitys ar vītejuos volūdys lītojumu, dorbu ar cylvākim, vītejījuos pošvaļdeibuos byutu obligatys latgalīšu volūdys prasmis.
A golvonais, ka dzymtuos volūdys vaicuojums ir vaicuojums par sovu identitati, sovom saknem, par piedareibu sovai vītai, sovai saimei, dzymtai, sovam nūvodam, sovai vaļstej. Cylvāks izīt pasaulē nu sovys sātys, nu sovys dzymtuos vītys. Ar cik stypru pošapziņu, sovu vierteibu boguoteibu cylvākbārns dūdās pasaulē nu saimis, tik styprs i veiksmeigs jis ari ir vysūs pasaulis ceļūs. Pyrmais izškirūšais faktors latgalīšu volūdys atteisteibai vys jau ir saime, tikai tod - škola. Nanūciersim saknis, nūsprīžūt, ka ar bārnu labuok narunuot latgaliski, kod i paaudžu paaudzēs tei bejuse dzymtuo volūda tāvim, vactāvim, vacvactāvim... Volūda nav viņ volūda, tei ir kulturys i identitatis pamats.
Baļtinovys vydškolā latgalīšu volūdai ir nūzeimeiguoka vīta nakai vydusmāra Latgolys školā. Tys ari logiski, deļtuo ka tautskaite paruodēja, ka Baļtinovys, Kuorsovys, Cyblys, Varakļuonu, Vuorkovys, Vileks i cytūs nūvodūs ir visaugstuokais latgaliski runojūšū eipotsvors. Školā lelījūs pasuokumūs - Žetonu vokorā, izlaidumūs, Zineibu dīnā, vaļsts dzymšonys dīnā skaņ latgalīšu volūda. Suokumskūlānim ir vareiba dorbuotīs folklorys kūpā, kur na viņ dzīsmis, a i vysa saziņa ir latgaliski. Pamatškolys pūsmā Baļtinovys vydškolā ir nūvodvuiceiba, a vacuokajuos klasēs var īsasaisteit latgalīšu volūdys fakultativajuos nūdarbeibuos. Kotru godu baļtinovīši pīsadola latgalīšu volūdys i kulturviesturis olimpiadēs. Školys pasuokumūs muzikalū ītārpu roda dzīsmis gon latgaliski, gon latvīšu literarajā volūdā. Byutu normali, ka vysim jaunīšim, beidzūt školu Latgolā, byutu elementarys latgalīšu volūdys zynuošanys. Byutu normali, ka vysā Latvejā, golu golā jaunīši zynuotu, kas ir latgalīšu volūda, kaida ir tuos atteisteibys viesture i statuss šudiņ, tod napasaruodeitu vysaidi breinumi masu medejūs i pat omotpersonu izteikumūs Brežneva laiku dūmuošonys leimenī.
Cylvāki vys vēļ vairuok apsazynoj latgalīšu volūdys vierteibu, viņ dīvamžāļ pošu cylvāku Latgolā palīk mozuok i mazuok.
Latgaliskais kai pīvīnuotuo vierteiba
Austris Keišs ir 26 godus vacs. 2018.goda vosorā Reigys Stradeņa universitatē sajieme magistra gradu politikys zynuotnē. Itūšaļt struodoj vīnā nu vodūšojuom i pīredzis ziņā boguotuokuom sabīdriskū attīceibu agenturom Baltejā “Mediju tilts” i turpynoj studejis Reigys Stradeņa universitatis Komunikaceju fakultatē.
Kaidā volūdā sasarunuot saimē, kurā izaugot?
-Izaugu latgalīšu saimē, vīnā nu latgaliskuokuom vītom Latvejā – Baļtinovys nūvodā, kur īdzeivuotuoji vys vēļ kūp i gūdoj latgalīšu volūdu i kulturu. Latgaliski runuoju jau nu agrys bierneibys, kur lela ītekme, saprūtams, biejuse saimei – māma Aija Keiša ir tautys muzikante, kurei spieļoj latgalīšu dzīsmis i dzīd, baba Marija Circene ir styngra katuolīte, kurei sovūs bārnūs i mozbārnūs caur latgalīšu volūdu nūstyprynuo ari katuoļu tradicejis. Taipat lela nūzeime bejuse ari munim krystvacuokim – Anitai Kašai i Astērijam Keišam. Juopīzeist, ka da školys suokuma vīneiguo vīta, kur dzierdieju latvīšu literarū formu, bie televizeja, partū ka saimē, radinīku saītūs i tyvuokajā apleicīnē skanieja viņ latgalīšu volūda.
Kas nūstyprynuo puorlīceibu par latgaliskuo unikalitati?
-Nuokamais pūsms bie Baļtinovys vydškola, kas na viņ nūstyprynuo puorlīceibu par latgaliskuo unikalitati, a i paplašynuo zynuošonys par nūzeimeiguokīm Latgolys kulturys i sabīdriskīm darbinīkim i Latgolys viesturi. Pasateicūt Baļtinovys vydškolys direktoram Imantam Slišānam, kurs ir vīns nu dedzeiguokajīm myuslaiku Latgolys patriotim, latgalīšu volūda i kultura školā vysod tika aizdrūsynuota i atbaļsteita – dorbuojās latgalīšu volūdys pulceņš, kai ari pasuokumi gondreiž vysod nūtyka latgalīšu volūdā. Taidā vidē ari bārnim i jaunīšim bie vīgli puorvariet nadrūšeibu par latgalīšu volūdys lītojumu i vīnam ar ūtru runuot latgaliski.
Piec vydškolys suokat studēt. Kaida bie sajiuta byut studentam latgalīšam Reigā?
-Iz Reigu puorsacieļu 2013.goda vosorā piec Baļtinovys vydškolys pabeigšonys. Studeju izviele nūsasviere par lobu Reigys Stradeņa universitatei (RSU), kurā vāluok absolvieju politikys zynuotnis programmu gon bakalaura, gon magistra leimenī. Nu suokuma īsakļaušona studentu kolektivā bie puorbaudiejums, kū lelā mārā nūsacēja naziņa par nuokūtni i kulturšoks aba puosarceļšona nu cylvāku skaita ziņā mozuokuo nūvoda iz Reigu. Pyrmūs puors mienešus mugorys smadziņuos sasaglobuo ari dūma, ka runoju cytaižuok nakai cyti, kas, dūmuotīs, apgryutynuoja socializiešonu ar kursabīdrim. Piec kaida laika vīns nu kursabīdrim atsazyna, ka deļ muna latvīšu volūdys lītojuma suokumā dūmuojs, ka asmu nu Krīvejis. Tok, pīrūnūt pi jaunīm kasdīnys apstuoklim i dzeivis režyma, pazuda ari kautreiba attīceibā iz latgaliskuos identitatis paušonu. Studeju laikā stuostieju par Latgolu, interese par itū temu pīauga gon kursabīdru, gon ari akademiskuo personala vydā, kuo rezultatā studeju, kursa i bakalaura dorbus veļtieju taišņi ar Latgolu saisteitom temom. Juopīzeist, ka vāluok vysuos kompanejuos, kuruos saguo pabyut, latgaliskais vysod biejs kai pīvīnuotuo vierteiba.
Voi situaceja latgalīšu volūdys jūmā izaloboj?
-Verūtīs iz munu studeju suokumu plašuokā kontekstā, dūmuotīs, ka mes, latgalīši poši, da šam naasam variejušs piļneibā puorvariet īkšejuos, pruotā uzstuodeituos barjerys par latgalīšu volūdys lītuošonu jaunuos vidēs i kontekstūs. Ite, prūtama līta, juojem vārā latgalīšu volūdai nalabvieleigī viesturiskī apsvārumi i barjerys, kū izlyka Ulmaņlaiku princips “vīna vaļsts, vīna volūda,” a vāluok – PSRS represivais režims. Itūšaļt situaceja ir nesaleidzami uzalabuojuse, tok latgaliskais taipat bīži teik uzskateits dreižuok par koč kū eksotisku, na normu voi pošsaprūtamu daļu nu Latvejis kūpejuos kulturys boguoteibys. Deļkuo tai? Atbiļžu iz itū vaicuojumu ir daudzi, ītverūt ari jau eisumā nūsauktūs viesturiskūs aspektus. Pyrms puors godim maņ bieja vareiba īsavuicēt norvegu volūdu i Reigā struoduot skandinavu uzjāmumūs, kurī ļuove īpazeit ari norvegu attīksmi pret sovu volūdu i dialektim. Juopīzeist, bieju puorsteigts dazynuot, cik cīši dažuoda ir norvegu volūda i cylvāki, kuri tū lītoj. Na veļti Norvegeja teik saukta par “dialektu vaļsteibu”, kurā īdzeivuotuoji nasakaunej nu volūdys eipatneibom, kas raksturoj jūs dzymtū vītu. Itys ir ari muns nūvieliejums Latgolai i Latvejai – byusim lapni ar tū, kas asam i nu kurīnis nuokam!
Deļkuo tev svareigi runuot latgaliski?
Rolands Keišs, z/s “Kotiņi” runysveirs: - Deļtuo, ka asmu latgalīts septeitajā paaudzē, ka namaloju. Latgliski runuoja muni senču senči. Tys ir īdzymts, deļtuo svareigi atbaļsteit tū, kū davušs senči. Ka tū nedareišu, tod nadareis nivīns cyts. Ka latgalīšu volūdā narunuos nivīns cylvāks, tod volūda izmiers. Asu pasuokumu vadeituojs i vysus pasuokumus puorsvorā vodu latgalīšu volūdā. Maņ nav diskomforta sajiutys. Pasuokuma daleibnīkim parosti soku,- ka koč kū nasaprūtit, puorprosit! Divejis reizis paskaidruošu bez moksys, a trešūreiz byus juomoksoj. (Smejās!) Partū, ka runoju latgaliski, nivīns maņ nav aizruodiejs, nūsaucs par duraku voi kai cytaiži. Nu cylvākim asmu sajiems tikai uzslovys. Na veļti ari Latvejis Vaļsts prezidents, kod cīmuojās saimnīceibā, saceja,- runojit latgaliski vysur - Saeimā, saimē, pošvaļdeibā. Ka jyus narunuosit latgaliski, volūda izniks i izmiers.
Marija Bukša, Baļtinovys Muzikys i muokslys školys direktore: -Maņ itei volūda ir svareiga deļtuo, ka tei ir muna dzymtuo volūda. Pīdzymu i augu latgalīšu saimē, kur runuom viņ latgaliski. Saimē bie styprys tradicejis - gon godskuortu, gon saimis gūdu, kur tika dzīduots viņ latgaliski, stuosteiti anekdoti, atstuosteiti vysaidi nūtykumi. Ari tān saimē runojam latgaliski. Itei volūda līkuos dvēseliskuoka, dzirkstūšuoka, meiluoka. Latgaliski ir vīnkuoršuok i patīsuok izasaceit. Maņ svareigi saglobuot itū volūdu, kab myusu bārni, bārnu bārni dzīduotu latgalīšu dzīsmis, skaiteitu dzeju, stuosteitu puosokys, anekdotus latgaliski. Ari školys vuiceibu i audzynuošonys dorbā kūpjam latgaliskuos tradicejis. Šūgod Juoņūs myusu sātā gasteja jaunīši nu Kurzemis, Vydzemis, Reigys. Par latgaliskū gosti paude sajiusmu.
Iveta Gabrāne, struodoj Bolvu suokumškolā, dzeivoj Baļtinovā: -Deļtuo, ka maņ latgalīšu volūda ir dzymtuo, Baļtinovā tū dzierd gondreiž kotrā saimē. Latgaliski runoju cīši aktivi un cīš prīcojūs, ka ari maņ atbiļd latgaliski. Sasateikūt ar cylvākim nu Latgolys, tys nūteik pats nu sevi. Kotrā vītā latgaliski runoj cytaižuok,- Vileks pusē cytaižuok, Kuorsovys pusē cytaižuok, Ludzā vēļ cytaižuok. Ir eista bauda i prīks tū vysu dzierdēt. Nu vacuokuos i videjuos paaudzis tū puorjem ari bārni. Kod audieju pulceņa daleibnīki sasateik ar omotu meistarim, bārni latgaliski runoj jīm leidza, partū daudzi termini ir tikai latgaliski,- colonka,- navys saiva, čosnī deči. Cīž prīcojūs, ka vacuokais dāls Eduards Nikodema Rancāna bolvai, kas ir Latgolys školuotuoju bolvai, sovulaik pīteice školuotuojis Anitu Ločmeli i Rudīti Laganovsku.
Staņislavs Prikulis, Baļtinovys Rūmas katuoļu draudzis prāvests: -Deļuo, ka asu dzyms i dzeivoju latgaliskā vidē, kolpoju Baļtinovys katuoļu draudzē, kur dīvkolpojumi bazneicā i cyti religiskī rituali 99% nūteik latgaliski aba tautys volūdā. Gondreiž vysi draudzis lūcekli i nūvoda īdzeivuotuoji runoj latgaliski. Jau 20.godsymta ūtrajā pusē Latvejā latgaliski izdeve lyugšonu gruomotys, Svātū rokstu lasejumus, evaņgelejus, religiskū ritualu aprokstus. Deļtuo ari pārni atsasauču Baļtinovys vydškolys direktora Imanta Slišāna pīduovuojumam pīsadaleit latgalīšu rokstu volūdys diktatā. Maņ guo labi! Prīks bie redziet daudzi jaunīšu, skūlānu i cytu cylvāku, kas gribēja puorbaudeit sovys latgalīšu rokstu zynuošonys. Diktats bie kai stimuls na viņ runuot, a i raksteit latgaliski.
Silvija Buklovska, struodoj Baļtinovys nūvoda pošvaļdeibā: -Latgalīšu volūda - tei ir muna ideņtitate. Ar sovim bārnim runoju tikai latgaliski i ceru, ka ari jī ar savejīm runuos sovu tāvu volūdā. Padūmu laikūs, kod nu latgalīšu volūdys puorsvorā kauniejās i daudzi vacuoki ar sovom atvašom runuoja latviski, muni vacuoki, paļdis Dīvam, ar itū slimeibu naslymuoja, a gon runuoja ar sovim bārnim latgaliski.
Žāļ, ka 21.godsymtā pa drupeitei gaist dzymtuos vītys pīdareiba. Vyss teik globalizeits, i lela daļa ļaužu tur sevi par pasaulis piļsūnim. Latinim ir taids teicīņs “Ubibene, ibipatria” aba “Kur labi, tī tieveja”. Sovu dzimtini, sovu pīdareibu vīnai voi ūtrai tautai myusim navādzātu svērt vīnūs svoru kausūs ar materialū lobkluojeibu. Sova dzimtine i sova volūda juomīļoj i juotur cīnā deļtuo, ka tei ir myusu, unikala i ni ar kū naaizstuojama. Cylvāks, kurs tū nāapsazynoj voi napīzeist, ir kai kūks bez saknem.
“Mediju atbalsta fonda ieguldījums no Latvijas valsts budžeta līdzekļiem”
* Par publikāciju “Viens pats mājās” saturu atbild SIA “Balvu Vaduguns”
* Pārvedums - S.Vorza


text:
Ilze Sperga ir vīna nu myusdīnu spieceiguokūs latgalīšu prozys raksteituoju, juo stuostūs dzeivoj mozī ļauds. Kai atzeist poša Ilze: “Munu tekstu deļ babys ir klīgušys bazneicā i čut ni atsasacejušys nu „Katōļu Dzeivis” abonementa. Cytys ir smiejušuos da osoru, cytys rauduojušys nu dusmis. Tai ka sova auditoreja ir veiksmeigi atrosta. Tai kai rokstu es sev, varu raksteit sevkurā volūdā. I sev es rokstu latgaliski. Tei ir breiveiba sasaceņst ar sevi i sovu volūdys izjiutu.” 2014. godā vysi ari “Boņukus” sajāmušī stuosti izdūti autoris stuostu kruojumā “Dzeiveiba”.
NOMINANTI:
Raibīs Suņs “Par vardivkom”
Laura Bicāne “Dūmu pylni pogolmi”
Raibīs Suņs “Jiuti goru!”


text:
Muna vīta: kur cytur, ka na dzymtajā Pušmucovā? Saruna ar Intu Domarku
Intervejis autore: Sandra Ūdre, portals lakuga.lv
Pušmucovys kulturys noma vadeituoja Inta Domarka dzymuse, auguse i vysu laiku dzeivuojuse Pušmucovā. Sarunā par juos vītu atsakluoj svareigys vierteibys – paaudžu saikne, dareitgryba, sasadorbuošona.
Kas, jiusupruot, nūsoka tū, ka cylvāks palīk sovā dzymtajā vītā, atrūn te nūsadorbuošonu voi dūdās paceli?
Leluokai daļai cylvāku, ari myusu pogostā, sāta ir tī, kur tu esi pīdzims, kur tāvs i muote, kur dzeivuojuši dzeds i baba. Ari maņ taipat. Es te asu pīdzymuse, kur es īšu? Cylvāki Pušmucovā i muna mama ir sacejuse: “A kur, ka na te, myusus gaida kas lobuoks?” Ir daļa cylvāku, kas īsadūmuojuši, ka cytur ir lobuok. Jī aizbrauc, bet ir kaids dzeivis periods, kod jī atsagrīž. Ka na pavysam iz Pušmucovu, tod vysmoz Latveju.
Ite, sovā dzymtajā vītā, mes asam svareigi taidi, kaisi mes te asam. Aizbraucūt iz cytu vaļsti, mes asam vīnkuorši cylvāki, tī nivīnam nav svareigi, kas mes asam, nu kurīnis asam.
Tod jau jiusu attīceibys ar sovu vītu veiduojušuos piec palicieju scenareja. Tik vīnkuorši?
Tān taida saprasšona. Vyspuor bierneibā i školys godūs, mes dzeivuojom Pušmucovys centrā leidzeigi piļsietnīkim, maņ dzeivuoja leidza dūma, ka es nikod nadzeivuošu laukūs – es tok grybu iz piļsātu! Bet nasoki nikod “nikod”! Dzeive mami nūlyka, tī kur nūlyka. Es teņuok palyku. Apstuokli.
Jauneiba ir jauneiba – satyku sovu mīlesteibu, veiduojuos saime, bārni dzyma maņ gona agrūs godūs. Pušmucovā mums īdeve dzeivūkli. Veirs atguoja nu piļsātys, jam tūreiz te īdeve dorbu, tūlaik vēļ kolhoza laikā tys beja īspiejams. Tai mes te palykom. Tikpat labi mes varējom aizīt iz piļsātu, pi veira iz Ludzu. Tys beja cīš svareigi, ka jaunai saimei īdeve tū dzeivūkli. Tān taidu īspieju nav, bet byutu cīš labi, ka ari byutu. Tod daudzi byutu palykuši laukūs.
Kai atkluojot sevī kulturys darbinīka aicynuojumu?
Vuiciejūs es pavysam cytu. Muns veirs beja muzykants, es, braukdama jam leidza, pabeju vysaiduos vītuos. Redzieju daudz izadavušu, breineigu pasuokumu, es pat apbreinuoju itūs kulturys cylvākus, kuri tai realizej sovys idejis, dora i roda nu nikuo. Es tymā laikā pat naaptvieru, ka es ari spātu. Tai es brauču, pīsadaleju, apbreinuoju.
Vīnā šaļtī, 2000. godā, Pušmucovā vajadzēja tautys noma vadeituoju, vīnkuorši guoju i pīsasaceju, pat naaptvardama, spiešu ci naspiešu tū izdareit. Tautys noma 25 godu jubilejai ar bibliotekari Ilgu Baziļeviču pietejom juo viesturi. Izaruoda juo vadeituoji leidz munai atīšonai ik piec div treis godim mainejušīs. Es smejūs, ka asu te cīš “aizakaviejuse”.
Tūlaik vaļstī mainejuos ari kulturpolitika – pogosta kulturys dzeivi i reizē kulturys nomus suoce atzeit par vierteibu, beidzūt tyka pasaceits, ka kulturu ari vajag, jau pat konkretim pasuokumim suoce leluokus leidzekļus pīškiert. Agruok kulturai vyspuor daudz mozuok leidzekļu i vysa puorejuo atvēlēja, a koč kai tei kultura eksistenci izvylka.
Tai suoču struoduot kulturys jūmā. Es dzeivē nikod nasaturu pi dorba, itūreiz nūdūmuoju, ka pastruoduošu, cik maņ tuo spāka byus. Es car dzeivi īmu ar teicīni, ka es pi dorba nasaturu, lai dorbs turīs pi mane. Cikom 21 godu vodu kulturys nomu, dorbs ir turiejīs pi mane, na es pi juo. Asu taids cylvāks, ka maņ nav svareigi byut vadeituojai, varu struoduot ari cytaidus dorbus. Bet maņ pateik, ka tys muns dorbs turīs pi mane.
Ir taids stereotips, ka kulturys darbinīki parosti svātkūs struodoj, kod cyti atsapyuš i bauda pasuokumus. Voi tam pīkreitat? Kai i kod svātkus sviņ kulturys īstuožu vadeituoji?
Bet kulturys darbinīki struodoj leidz svātkim, a svātku pasuokums jau ir rezultats i gondarejums par padareitū dorbu. Mes ari atsapyušom, vysu pīskotūt i pat vodūt pasuokumu.
Es kai kulturys darbinīks asu priviligāts cylvāks, nikod svātkus navajag svinēt vīnai – vysod lobi cylvāki apleik. Ari Zīmyssvātki, Leldīne kulturys nomā ir prīceigi momenti.
Saime jau ari napaleik sātā, dūdās leidza iz pasuokumu i breineigi pavoda laiku. A saimis lūkā svātkus var nūsvinēt ari ūtrā dīnā. Nav tik troki!
Pastuostit par sova kulturys noma amaterkolektivim, kas par cylvākim jimūs īsasaista?
Kod atguoju struoduot, beju jauna i sprauna, kaidus kolektivus tik es nagribieju! Tūlaik koč kaida samoksa kolektivu vadeituojim nu pogosta ari jau beja. Kaidus godus pīcus, varbyut ilguok beja vokalais jauktais ansamblis, vairuoki deju kolektivi – bārnu, diskodeju, sporta deju, pat teatri spēlēt pamieginuojom, folklorys tradicejis naiztryukstūši kūpta vysod. Vysa kas Pušmucovā nūtyka. Tod kūpā ar kolektivu vadeituojom izsacynuojom, ka patīseibā kolektivu daleibnīki taidūs kai div kūdulūs sasadola. Daļa grib dzīduot, a jaunuo paaudze – vairuok kustētīs i doncuot. Par dzīdūšajim ryupi pasajāmuse Ināra Dovgiallo, a par doncuotuoju raitū sūli atbiļd Inese Mikaskina.
40 godus pastuov Pušmucovys etnografiskais ansamblis “Olūti”, daudzi nu pyrmuos vacuokuos paaudzis jau myužeibā. Jimā dzīd treis paaudzis, dzīd vasolom saimem, ir talanteigi jauni puiši, ir vacuokys kuņdzis. Itys ir dzīdūšūs kūduls, tod nu ituo leluo dzīdūšuo kūdula izaveidoj periodiski kolektivi. Nu dzīdūšūs veiru i jaunūs puišu izaveiduoja puišu sastuovs. Jī guoja iz atseviškim mieginuojumim, pasuokumūs prīcynuoja cylvākus pi seve, ari brauce cīmā. Kur vajag pasuokumim solistus voi duetus, spieceigi dzīduotuoji pa rūkai. Cikom jaunīši vuicejuos Pušmucovys pamatškolā, mums beja spieceiga popgrupa “Heijā”. Tī poši jaunīši dzīduoja ari etnografiskajā ansamblī. Tod jī pajuka, bet kod cīš maņ iz pasuokumu vajag, tod jī sabrauc i padzīd.
Cyblys nūvodā vysu laiku beja dzīdūšūs saimu svātki, nu Pušmucovys tī pīsadaleja etnografiskajā ansamblī dzīdūšuos saimis. Tys ir ansambļa vadeituojis Inārys nūpalns, ka jei itūs dzīdūšūs i talanteigūs cylvākus kūpā salasejuse, ka spiej kotrā daleibnīkā saskateit juo eipašū talantu.
Etnografiskais ansamblis ir myusu leluo vierteiba. Vysvairuok pateik dzīduot vysim 18 kūpā, tod dzīsmei saīt vysleluokais spāks i skaniejums.
Dūmoju, ka etnografiskajā ansamblī dzīd spieceigi i dareit grybūši cylvāki. Jī varātu tū mieginuojumu laiku atsēdēt pi televizora i nikur naīt, daļa taidu ari ir myusu pogostā. Bet nā, myusu dzīduotuoji poši grib dareit, tu jūs aicynoj, jī atbolsta tevi. Breineigi.
Nu doncuotuoju mums stabils 1.–4. klašu kolektivs, kas skaituos zam kulturys noma. Tei jau byus nazkuruo paaudze. 1998. godā salaseitī doncuotuoji beja spieceigi, ka nu bārnu izauga par jaunīšu deju kolektivu. Jī atdoncuoja garu sovys dzeivis pūsmu. Cytreiz ar doncuošonu tik vīgli kai ar dzīsmi naīt, drupeit leluokim pasaruoda “šudiņ grybu, reit nagrybu”. Bet mozajim gon acs speid, smaida i vysi grib doncuot. Jauni tārpi mums sašyuti, bruņči meitinem kupli i skaisti. Kod vosorā iz Dzīšmu svātku fiļmiešonu apvylkom jaunūs tārpus, meitinis aiz prīcys grīzēs. Tārps bārnu paceļ i disciplinej, jis izreiz jiutās svareigs.
Kod es Inesei pasoku, ka maņ vajag pasuokumā natautysku deju, jei savuica bārnim kū modernu voi ritmisku izguojīni. Nav tai, ka jei pasaceis: es te tautys deju kolektiva vadeituoja, vaira nikuo nazynu. Inesei – deja, Inārai – dzīsme ir jūs dzeivis pīpiļdejums, juos dora na viņ tū, par kū tiks samoksuots, bet ari tū, kas tūbreid juodora. Taidi cylvāki ir myusu leluo vierteiba.


text:
Dzejneica i kulturys darbineica Ineta Atpile-Jugane dzymuse Bolvu pusē, Bierzpiļs pogostā. Autore roksta kai latvīšu literarajā, tai i latgalīšu rokstu volūdā. Inetys interese par raksteitū vuordu sasaglobuojuse dzeiva, dabuojuse pīredzi i brīdumu, autoris teksti veidoj suleigu, interesnus dzejis tālus, kai ari originalitate i guņs pylnais temperaments dažaidoj myusdīnu latvīšu dzejis ainovu. Ineta ir ari kinys “Vīna vosora deļ vysu” (2012) scenareja leidzautore i scenārija autore eiskinai “Muola varā” (2013).
NOMINANTI:
Voldemārs Voguls ar dzejūļu kruojumu “Sirds bolss”
16.dzejis almanahs “Rēzekne 2013”


text:
“Laika leigučuos” 8. raidejums
Roksta autors: Latgolys entuziastu grupa “Biļdis”
Veikalu, kopejneicu, īstuožu nūsaukumi, logo veidoj piļsātys vizualū i lingvistiskū kulturtelpu. Tī ir sovpateigi laikmeta līcinīki gon volūdys lītuojuma, gon simboliskuo, gon laikmata mūdis teņdencis atkluojūšā ziņā. Kai Rēzeknis piļsātys seja mainejusēs nu 20. godu symta 90. godu? Kaidys teņdencis vārojamys šudiņ?
Kai Latgolai nūzeimeigu personeibu īpazeisim Latgolys kulturviesturis muzeja bejušū ilggadejū golvonū kruojuma globuotuoju Silviju Ribakovu, kura Latvejis naatkareibys atjaunuošonys laikā pīdzeivuojuse, kai ituos puormainis īguojušys muzeja dorbā, kai mainejušuos kruojuma kolekcejis, kai tyka īpazeiti trymdys arhivi i izcylys Latgolys personeibys, kurys sovu gareigū montuojumu uzticēja muzejam.
Latgolys kulturtelpys aktivitašu sadaļā turpynuosim īsavērt 6. novembrī nūtykušajā pyrmajā 13. Saeimys sēdē, atspīgelejūt Latgolys deputatu Alda Adamoviča (Jaunā Vienotība) i Jura Rancāna (JKP) redzīni par īcerem, kū jī gryb padareit Latgolys regiona atteisteibā.
Raidejums “Laika leigučuos” taps ar Vaļsts regionaluosatteisteibys agenturys mierkprogramys “Regionalūs i vītejūs medeju atbolstaprograma” apakšprogramys “Atbolsts sabīdriski nūzeimeigys žurnalistikysradeišonai medejūs Latgolys planavuošonys regionā” atbolstu.


text:
Dzīsme “Valereja Seile” ir pushuliganisks centīns alternativā manīrē īpazeistynuot klauseituojus ar vēļ vīnu izcylu latgalīšu sabīdriskū darbineicu Valereju Seili. Reizē dzīsmē teik pīmynāts i kuortejū reizi “izvasts nu skapa” ari “vadūņs” Kārlis i nazkodejais Latvejis uorlītu ministrs Vilhelms Munters. Dzīsme suokumā planavuota vīglā tvista manīrē, nu, struodojūt pi aranžiejuma, tykuse pi jaudeiga pankroka skaniejuma.
Apvīneiba “Kapļi” ari 2017. godā aktivi koncertieja, kai vīnys nu leluokom uzastuošonom atzeimejūt koncertu Latgalīšu volūdys naktī, festivalā “7 Hills” i Rēzeknis nūvoda dīnuos 2017.


text:
Papyldynuots: Boņuki sadaleiti
Vīna nu goda gaideituokajom nūtikšonom Latgolys kulturā – Latgalīšu kulturys Goda bolvys “Boņuks 2014” padūšonys ceremoneja aizvadeita. Bolvys padūtys 16 nominacejuos sabīdreibys i kulturys, muzykys i literaturys sadaļuos.
Itūgod beja sajimtys 180 dasacejuma anketys vysam bolvys pretendentu skaitam sasnādzūt 130 ļauds, nūtikšonys i aktivitatis. Nu sajimtūs dasacejumu tyka izvārtāti pretendenti, kas atbylda bolvys nūsacejumim.
Latgalīšu kulturys goda bolvys “Boņuks 2014” sajiemieji:
Sabīdreiba i kultura:
Goda cylvāks kulturā
Aleksandrs Lubāns (“Kroma kolna broliste” vadeituojs)
Goda nūtikšona
Franča Trasuna 150 godu jubileja nūtikšonys
Par latgalīšu volūdys populariziešonu
Kārlis Kazāks (dzīsmis latgaliski i Latgolys stuosti)
Goda amatnīks/saiminīks
Elektriskūs gitaru meistars Jānis Kuzminskis
Goda snāgums vizualajā muokslā
Osvalds Zvejsalnieks – septeņdesmit godu jubileja izstuode “Terra Vitae”
Goda snāgums skotuvis muokslā
Izvadums “Francis”
Goda snāgums audiovizualajā muokslā
Viestura Kairiša dokumentaluo kina “Pelikāns tuksnesī”
Muzyka:
Lobuokais snāgums pop/rock muzykā:
Dabasu Durovys
Lobuokais snāgums tautys muzykā:
Grupa “ElektroFolk”
Lobuokais snāgums alternativajā muzykā:
Green Novice
Lobuokais snāgums akademiskajā muzykā:
Rihards Dubra ar skaņdorbu “Tu skaistō Dīva dōrzarūze”
Lobuokais muzykys video:
Rēzeknis nūvoda vokaluo studeja “Skonai” – “Skani, debesteņ”
Goda debeja muzykā:
Rēzeknis nūvoda vokaluo studeja “Skonai”
Lobuokais snāgums šlagermuzykā:
Laimas muzykanti
Literatura:
Lobuokais snāgums literaturā:
Ilze Sperga par gruomotu “Dzeiveiba”
Lobuokais izdavums/gruomota:
Juris Cibuļs “Purlovas grāmata”
Bolva par myuža īguļdejumu tyka padūta Marutai Latkovskai.
Par radejis hitu tyka atzeita Bez PVN dzīsme “Loopi”.
Taipat tyka padūta bolva ari par latgalīšu kulturys populariešonu Latvejā i pasaulī, kū sajēme Inga Ābele par gruomotu “Klūgu mūks”.
Ar vysim bolvys nominantim var īsapazeit ite.
Latgalīšu kulturys goda bolvys “Boņuks” mierkis ir veicynuot latgalīšu kulturvidis saglobuošonu i atteisteibu, kai ari apkūpuot i gūdynuot svareiguokūs sasnāgumus latgalīšu kulturā pārnejuo goda grīzumā.
Kartenis: Latgolys viestnīceibys GORS publicitatis foto


text:
Atsavieršona iz Latgolys pūdnīku dīnom 2012
Latgolys pūdnīku dīnys 2012 ir „īkvālynuojušys” daudzys apmaklātuoju sirds – vysi, kurī itūgod gasteja pūdnīku darbneicuos i vāruoja, kai teik kūrti ci nu reita atdareiti keramikys cepli, kurī klausejuos pūdnīku stuostūs i pietnīku secynuojumūs, kurī sajuta eipašū svātku gaisūtni, nūteikti nūbrauks pi Latgolys meistarim otkon, jo zynuos, ka jūs ite gaida.
Kasgadejuos Latgolys pūdnīku dīnys nūteik jau nu 20. godu symta ostoņdesmitajim godim, kod par pūdnūceibys orūda adzimšonu Latgolā ryupejuos muokslys zynuotnīks Juoņs Pujāts (1925 – 1988). Itys legendarais cylvāks padareja daudzi, kab lītišķuos muokslys dažaidī omoti otkon tyktu atjaunuoti i kotrs varātu apjaust, cik prasmeigi struodoj i dzeivoj dažaidi meistari Latgolā.
Drupeit cytaiž kai 80-tajūs godūs, nu vys tik pavasari – apreļa beiguos – ir vareiba turēt rūkuos syltus pūdnīku taiseitūs dorbus, kas tikkū izcalti nu korstim keramikys apdadzynuošonys ceplim i prīcuotīs par Latgolys muola pavielnīku radeitim breinumim.
Itūgod Latgolys pūdnīku dīnys aizasuoka na viņ ar atvārtūs durovu dīnom pūdnīku darbneicuos, nu ari atjaunuotajā Daugovpiļs Muola muokslys centrā i Rēzeknis muokslys i dizaina vydsškolys keramikys nūdaļā. Nu 20. godu symta 90-tūs godu suokom golvonī Latgolys pūdnīku dīnu organizātuoji ir Rēzeknis nūvoda pošvaļdeiba, sadarbeibā ar TLMS „Rēzeknis apriņķa pūdnīki”, Latgolys Kulturviesturis muzeju i c. Latgolys amatnīku organizacejom.
Latgolys Kulturviesturis muzejā, Latgolys pūdnīku dīnu laikā, tyka atkluota A.Paulāna tautys lītišķuos muokslys studejis dalinīka Aivara Kisis jubileja izstuoda, pīduovojūt apsavērt gleznys i seikplastiku. Gleznuotī dorbi tematiskā ziņā saistuos ar Bītlu pasauļs izpratni, tū dorbūs var redzēt gon tīšā, gon ari sajiutu leimenī. Muokslenīka talants labi atsakluoj meistareigi izgleznuotajuos klusajuos dobuos, kur var pasaprīcuot na viņ par prīškmatiskū objektu izvēli, nu ari par meistareigu kruosu izlicīni, nu seikplastikys dorbi aplīcynoj autora virtuoziatati. Izstuode vēļ apsaverama da 3. juņam.
27. aprelī Latgolys pūdnīku dīnu programa beja eipaši boguota i pīpiļdeita – nu reita interesenti pīsadaleja „pīnā mārcātuos” keramikys cepļa izjimšona Anatoleja Vituškina darbneicā. Meistars stuosteja i demonstrieja, kaidi izadeve keramikys trauki, kas nūteiktā temperaturā apdadzynuoti teik mārcāti pīna i piečuok vēļ reizi apdadzynuoti 300° temperaturā. Rezultatā dorbi īgiust maigi bryunu tūņu nūkruosu, dažu reizi pat maigi gleznīcyskys puorejis. Apdadzynuošonys tehniskuos niansis keramiks īpazyns, studejūt škārsteiklā pīeimamūs materialus, jo itaidā veidā tehnologejis plaši pīlītoj Krīvejā, kur tūs sauc ToплëHaя kepaMиka.
Tymā pat dīnā Latgolys Kulturviesturis muzejā nūtyka teoretiskī skaitejumi „Tautys lītišķuo muoksla myusdīnuos” i Latgolys nūvoda lītišķuos muokslys izstuodis atkluošona, kū organizieja i īkuortuoja Kulturizgleiteibys i namaterialuo montuojuma centra puorstuovi. Teoretiskajūs skaitejumūs itūgod pīsadaleja referenti, kurī poši ir saisteiti ar kaidu nu lītišķuos muokslys sferom. Keramikis Andris Ušpeļs atguojušīm stuosteja par sovu vacū tāvu – vacmeistaru Ontonu Ušpeli, kuram itūgod byutu 100 – ļuove īsavērt Ušpeļu saimis fotografeju stuostā.
Latvejis Muokslys akademejis (LMA) keramikys nūdalis magistrants Valentins Petjko īpazeistynuoja ar I Straptautiskuo muola muoksys festivala „Latgolys muola trauks” koncepceju, tielneica Svetlana Skačkova-Marčenko auditorejai izkluosteja sovys idejis realizacejis gaitu, taisūt pīminekli Ontonam Kūkuojam, TLMS „Dzīpariņš” vadeituoja Anita Kairiša īpazeistynuoja ar audieju daleibu dažaidūs projektūs i aktivitatēs nu 2003. goda da itai šaļtei. Nadaleitys kluotasūšūs simpatejis sajieme Baļtinovys vydsškolys aušonys puļceņa (vadeituoja Iveta Gabrāne) školāni, kurī stuostūt i izdzīžūt sovu pīŗedzi, realitatē demonstrieja rekonstruātū Abrenis tārpu. LMA Latgolys filialis 2.kursa students Igors Krilovs sovu stuostiejumu boguoteigi ilustrieja ar karteņom par metalkalieja Juoņa Ļubkys orūdu. Nūslāgumā Linda Rubena, Kulturizgleiteibys i namaterialuo montuojuma centra tradicionaluos kulturys eksperte lītišķajā muokslā, dalejuos atziņuos par īgiutū pīredzi starptautyskajūs lītišķuos muokslys konferencēs i godatiergūs. Teoretiskī skaitejumi aizritieja pozitivā gaisūtnē, ar cereibu, ka iz prīšku meistari i pietnīki gribēs sasatikt i pasadaleit pīredzē par sova orūda aktualitatem.
Tuos pošys dīnys golā plašs interesentu pulks pīsadaleja cepļa kūršonā Evalda Vasilevska dzeivis i dorba vītā Kaunatys pogosta „Akminīšos”, nu kurim leluokuo daļa, dasapuļcejūt kluot vēļ jaunim dalinīkim, nu reita īsasaisteja keramikys dorbu izjimšonā nu devejim ceplim. Itūgod tyka apdadzynuoti keramikys dorbi, kas taiseiti nu dažaida muola – gon ryupnīciski sagataveiga, gon nu muola, kū poši meistari sarokušs Kruoslovā, Kaunatys pogostā, Gaileišūs i cytur.
Ka da itam Latgolys pūdnīku dīnys nūsasliedze ar leluos izstuodis atkluošonu, tod itūgod tys beja kulminacejis pasuocīņs, izstuode vēļ ir apsaverama da 12. majam Rēzeknis nūvoda Kaunatys pogosta tautys nomā, kur sūpluok Latgolys keramikys meistaru dorbim rūtojās ari Kaunatys pogosta rūkdorbnīku padareitais. Vys tik Latgolys pūdnīku dīnys nav beigušuos – itūgod tuos izskanēs Daugovpilī, kur 18. – 20. majā muola meistari sasatiks I Starptautiskajā Muola muokslys festivalā „Latgolys muola trauks”.
Evija Vasilevska
A.Paulāna tautys lītišķuos muokslys studejis vadeituoja
Karteņuos – Latgolys pūdnīku dīnys 2012, cepļa atdareišonys pi pūdnīkim Anatoleja Vituškina i Evalda Vasilevska, foto R.Vancāne.
Latgolys Regionaluos televizejis sižets par Latgolys pūdnīku dīnom


text:
Var nūsavērt catūrtū raidejumu “Laika leigučuos”
Roksta autors: Latgolys entuziastu grupa “Biļdis”
Raidejums “Laika leigučuos” atguodoj kūkļu meistaru Donatu Vucinu, kai kūks juo rūkuos puorsavērte muzykys instrumentūs, kai meistara atstuotū montuojumu tur i ceļ gūdā juo saime.
Sovukuort raidejuma Latgolys personeibu sadaļā – par Juri Cybuli, kurs 1990. gods 4. majā kai Augstuokuos padūmis deputats pīsadaleja bolsuošonā par Latvejis Republikys atjaunuošonu, juo dūmom, dorbim i uzskotim dažaidūs Latgolai svareigūs vaicuojumūs.
Latgolys kulturtelpys aktualitašu sadaļā raidejums turpynoj informēt par Saeimys Pylsūneibys, migracejis i sabīdreibys salīdieteibys komisejis i Ilgtspiejeigys atteisteibys komisejis kūpsēdis 3. oktobra sēdi, apkūpojūt Latgolys sabīdriskūs organizaceju, pošvaļdeibys puorstuovu, deputatu redzīni par latgalīšu volūdys īkļaušonu izgleiteibys sistemā i vuiceišonu Latgolys školuos.
Raidejums “Laika leigučuos” taps ar Vaļsts regionaluos atteisteibys agenturys mierkprogramys “Regionalūs i vītejūs medeju atbolsta programa” apakšprogramys “Atbolsts sabīdriski nūzeimeigys žurnalistikys radeišonai medejūs Latgolys planavuošonys regionā” atbolstu.


text:
Avīzis „Rēzeknes Vēstis” pīlykuma „Mōras Zeme” 2011. goda septembra numurā (08.09.2011.) divūs rokstūs runuots par rakstnīku Ontonu Rupaini juo jubilejys sakarā. Bieržgaļa školys školuotuoja i folklorys kūpys vadeituoja Anna Adijāne mudynoj latgalīšus izzynuot sovu viesturi i cīneit sovus dižgorus. Septembrī Bieržgalī seviški tiks pīmynāti rakstnīks Ontons Rupaiņs i dzejneica i literaturzynuotneica Paulīne Zalāne-Vallena, kurai naseņ apritēja 80. jubileja.
Bieržgaļa vydusškolys absolvente V. Beitāne (Jonikāne) apskota Ontona Rupaiņa biografeju, bet O. Pekša, O. Rupaiņa muzeja vadeituoja, nadaudz aproksta ari Paulīnis Zanānis-Vallenys dzeivis ceļu, par tū ka muzejā 24. septembrī tiks svynāta ari juos jubileja.
A. Graudiņa roksta par augustā myužeibā aizguojušū viesturneicu, Latvejis Universitatis asociātū profesori Lidiju Luciju Malahovsku, kura 1939. godā dzymuse Rēzeknis apriņķa Sakstagolā. L. L. Malahovska padzilinuoti ir pietiejuse transporta atteisteibu – aizstuoviejuse disertaceju „Dzelzceļu izbūve un ostu attīstība Latvijā 19. gs. 2. pusē” i sarakstejuse monografeju „Latvijas transporta vēsture 19. gs. 2. pusē – 20. gs. sākumā”. Vāluok pietejusie totalitarismu i stalinismu, 1999. godā izguoja juos gruomota „Stalinisms”.
Vēļ itymā numurā raksteņš par „Latgolys radeju” ar aicynuojumu atbaļsteit jū materiali, V. Čepuļa, M. Bikovskys i A. Gļaudys dzeivuli.


text:
Naaizmierstulei veļteituo konkursa dorbi (I)
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Pīduovojam puorskaiteit Naaizmierstulei (Naaizmērstulei) veļteituo Latgolys nūvoda lauku školu jaunradis konkursa 2.–6. klašu školānu latgaliski saraksteitūs dorbus. Itūgod konkursa tema beja ”Lobi dorbi var byut leli un mozi”.
Darbeiguo gimineite
Autore: Denīze Valaine, Aglyunys katuoļu gimnazeja, 2. klase
Asmu moza meitine, kas dzeivoj skaistajā Aglyunā. Muna sāta atsarūn storp div azarim. Munā giminē vēļ ir bruoļs, muosa i myusu vacuoki. Kūpā ar mums dzeivoj suneits Čipa i div kāmeiši.
Mes kūpā spielejamīs, trokojam i struodojam. Mums kotram ir juoizdora sovs darbeņš. Muns pīnuokums ir ryupētīs par Čipu. Bruoļs ar muosu baroj i kūp kāmeišus. Čipa ir muns lobuokais draugs. Mes ar tēti jū nūpierkom Kastīrē. Čipa ir gaiši bryuna ar malnom acteņom kai ūgleitem. Jei ir cīši gudra, jo zyna dažaidys komandys. Maņ jei ir meiļa. Vīnreiz es napaklauseju tēti i naizvežu suneiti uorā. Tēte izlaide suni vīnu uorā i jis pagaisa. Es cīši uzatrauču i vysur meklieju sovu draugu. Par laimi, suneits atsaroda. Vyspuor es asmu čakla, bet dažreiz koč kas nūteik, un maņ nikuo nasagrib dareit. Kod ir breivs laiks, maņ pateik laseit i zeimēt.
Muns svareiguokais dorbs tagad ir vuiceitīs. Školā maņ pateik, jo kotru dīnu uzzynoju kū jaunu. Seviški maņ pateik vuiceitīs dzejūļus nu golvys i pīsadaleit konkursūs. Školā ir jautrai. Dīna paīt kai karuselī. Zīmyssvātkūs rūkeits zam egleitis beja salics gruomotys. Es prīcojūs, ka varēšu laseit i uzzynuot daudz jauna, interesanta. Maņ pateik gruomotys par dzeivinīkim. Dažreiz es izlosu gruomotu i poša jai sazeimeju ilustracejis.
Sātā ir sātys dorbi. Kod tēte zuogej molku, mes volkojam zorus un līkam kaudzē. Maņ pateik paleidzēt tētem i mamai. Es laukūs kuortoju vīsu muojeņu. Kod atbrauc cylvāki, jī prīcojās par kuorteibu i skaistumu, kas ir apleik. Sātā dorbus mes doram kūpā. Tēte ar mamu prīcojās, kod mes sakuortojam sovu ustobu i montys. Mama myus samīļoj i sauc par eņgeleišim. Es ar mamu braucu da babai, lai vuiceitūs klavīru spieli un paleidzātu dažaidūs dorbūs. Pi babys es taisu ēst. Mes capam pankūkys, kartupeļus, vafelis. Maņ cīši garšoj vafelis. Meikli taisu piec babys receptis. Tei saīt soldona i bīza. Tod specialā formeņā es capu vafelis. Dzeds mani vuica braukt ar traktoru. Mums īt cīši jautrai. Vosorā ar babom raveju duorzu. Munys babys ir cīši struodeigys i skaistys. Maņ pateik cīmuotīs pi babom i dzedim. Mums vysod kūpā ir interesantai. Piec dorba mes īmam iz azaru mauduotīs.
Maņ pateik dzeivinīki. Kod izaugšu ļela, byušu dzeivinīku daktere. Es gribu, lai jī ir vasali i laimeigi. Maņ pateik dareit dorbu ar prīcu.
Lobūs dūmu kūks
Autore: Selīna Svikša, Maltys vydsškola, 6. klase
Kotrs cylvāks kotru dīnu izdora daudz vysaidu dorbu,
tī var byut gon leli, gon mozi. Golvonais, lai tī byutu lobi, dareiti ar mīlesteibu un ceņteibu. Golvonais, lai lobī dorbi ir dareiti eistajā vītā un eistajā laikā. Tok pots mozuokais darbeņš var ītekmēt lelys lītys. Mozī lobī darbeni ir: pošam sakluot sovu gultu, paleidzēt vacuokim, ryupētīs par sovim muojdzeivinīkim, sakūpt pogolmu i sovu ustobu, namest atkrytumus dobā, bet, ka redzi cytu nūmastus, tod paceļ i izmet miskastē. Daudzi cylvāki nasaprūt, cik svareiga ir atkrytumu škiruošona, tok, ka kotrys par tū aizadūmuotu, pasauļs nabyutu tik pīsuorņuots. Taipat mozi darbeni var paleidzēt ari dzeivinīkim, pīmāram, zīmā daudzim dzeivinīkim gryuši atrast bareibu, bet kotrys nu myusu var jim paleidzēt, vajag tik nūlikt putinenim sieklenis un dzeivinīkim – kaidu uobeleiti voi burkuonu.
Leli lobi darbeni bārnim ir: vuiceitīs, klauseit školuotuojus un vacuokus, laseit gruomotys un mozuok spielēt datorspēlis. Vairuok lelu lobu darbeņu var izdareit pīaugušī, jo jī vairuok zyna un prūt. Pīmāram, zynuotnīki pietej dobu, dzeivinīkus i var jim paleidzēt. Taipat jī dora vysu, lai izteireitu okeanus i pasorguotu pasauli. Tai saīt, ka mozūs lobūs dorbus
vairuok dora bārni, bet lelūs lobūs dorbus –
pīaugušī cylvāki. Dzejūlī tys
maņ saguoja itai:
Leli dorbi, mozi dorbi,
Vysi tī ir cīši lobi.
Būreits kaids zeileitei,
Strūpeņš lobs biteitei,
Pyuzneits taids skudreņai
Rīksteņš gords vuoverei,
Skuorīņs mīļš miņceitei,
I vēl mīļuoks muoseņai.
Delfīneņam gudreiba,
Pingvīnenam suoteiba,
Zylam vaļam jiureņa,
Lelam kuģam styureņa,
Vaļstei kotra piļsāta,
Pasauļam tys vyss!
Leli dorbi, mozi dorbi,
Vysi tī ir cīši lobi!
Kai lopsalāns piļsātu izgluobe. Myusu dīnu puosoka
Autore: Samanta Savicka, Ludzys piļsātys vydsškola, 6. klase
Es pastuosteišu par meitini, kura dzeivoj Smoketownā – dyumu piļsātā. Itū piļsātu tai nūsauce partū, ka ite golvonuos ir vacuos fabrikys: tārauda, papeira ražuošonys ryupneica, atkrytumu dadzynuošonys i vēļ daudz cytu ryupneicu. Škūrstyni kiup i dīnu, i nakti. Gaiss ite ir nateirs i vysod smird piec dyumu. Cylvāki bāg nu ituos piļsātys, bet cytim, par nalaimi, nav kur braukt. Storp itim ir i Maira ar sovu saimi. Mairys tāvs Viktors struodoj pi papeira ražuošonys – naudeņa juopeļnej. Bet Mairys muote Aina struodoj par puordevieju veikalā. Maira vuicuos Smoketownys vydsškolys trešajā klasē. Školā klasis ir pustukšys, partū ka daudzi jau nūbraukuši paceli. Mairys klasē vuicuos viņ četri školāni. Vaļdeiba seņ sūleja, ka vacūs vītā ceļs jaunys fabrikys, kas niule ir jau modernuokys, bet tī laiki vēļ nabeja atguojuši.
Kaidu dīnu piec školys vysi guoja iz sātu, bet Maira – iz mežu. Vacuoki jai nikod naļuove īt iz mežu vīnai – tuoli. Bet itūreiz jei nikuo nasaceja i nūguoja. Navarēja vaira sovys piļsātys pacīst. Maira atsasēde zuolē i dzili īvylka svaigū gaisu. Apleik nadzierdēja šausmeiguos fabriku skanis, mežā beja tik kluss. Bet klusumu puortrauce kaida zvāra saucīņs. Maira pīsatryuka kuojuos i suoce īt iz prīšku. Skaņa ar kotru sūli palyka stypruoka. Pi vacuo ūzula jei īraudzeja, ka medinīku slozdā tics mozs lopsalāns. Jei pīguoja pi juo i kuorteigi attaiseja slozda zūbus, lai atbreivuotu lopsalāna depi. Depe beja puoruok stypri īvaiņuota, i zviereņš navarēja paīt. Iz sātu Maira jū pajimt navarēja, jei apsēja depi ar lupateņu, kū atroda natuoli nu vacuo ūzula. Maira meklēja kaidu aleņu vai kryumus, kur lopsalāna nivīns naaiztyktu. Natuoli nu vacuo ūzula Maira atroda aleņu. Jei salaseja lapenis, sataiseja zviereņam meikstu midzeņu i piec tam nūguoja iz sātu.
Paguoja treis godi. Maira jau īt sastajā klasē. Meitine vēļ jūprūjom dzeivoj Smoketownā. Piļsātā situaceja ar kotru godu palīk švakuoka. Bet kaidu dīnu vyss izamaneja. Mairys dīna suocēs, kai i cytuos dīnuos – sešuos stuņdēs nu reita. Dīna kai dīna. Piec školys meitine atguoja iz sātu i suoce piļdeit sātys aizdavumus. Tod jei izdūmuoja pastaiguot uorā. Nagaideiti pi sātys styura meitine īraudzeja lopsu. Jei pīguoja pi lopsys, i lopsa jai padeve depi, iz kurys beja radzamys rātys. Maira atpazyna mozū lopsalānu, kurū jei izgluobe. Niu tei beja lela i gleita lopsa ar kuplu asti. Maira mudri īskrēja sātā, pagiva nu golda dasys gabaleņu i nūnese tū lopsalānam. Jei beiduos, ka vacuoki nūdzeis lopsalāna paceli i jei vaira nikod juo naredzēs. Bet lopsalāns apguoja apleik sātai, izguoja piļsātys īluos. Apleik nabeja gondreiž nivīna cylvāka, vysi beja sovuos sātuos… Lopsa saprota, cik brīsmeigā vītā dzeivoj Maira. Mežā jis navarēja mīreigi gulēt, zynūt, ka juo dzeiveibys gluobieja dzeivoj taidā nateirā vītā. Nu reita lopsalāns pastuosteja par situaceju Smoketownā dažim sovim draugim, bet tī pastuosteja ari cytim meža īdzeivuotuojim, i tai piec dažu stuņžu par tū zynuoja vyss mežs. Lopsalāns mīreigi gulēja sovā olā, cikom pieški sajuta, ka iz jū kaids tiemej. Lopsalāns attaiseja acs i īraudzeja vysus meža īdzeivuotuojus stuovam pi juo olys.
“Kū jius ite dorot?” breinuojuos lopsa.
“Mums ir plans, kai var izgluobt Smoketownu i tovu cylvāku,” saceja bryunais luocs Redijs.
“Tu ar mums?” vaicuoja zvierbuļs.
“Zynoms,” lopsalāns nūsaceja, “tikai voi varu es īsapazeit ar jiusu planu?”
“Mes gribim aiztaiseit vysys fabrikys,” nūsaceja Redijs.
“Kai jius tū gribit paveikt?” lopsalāns nasaprota.
“Apsarunot ar cylvākim,” saceja jenots.
“Plans brīsmeigs!” palāda skali nūkomeņtēja.
“Tev ir cyts?” puormatūši palādai vaicuoja Redijs. “Var izveiduot treis grupys. Pyrmuo – putyni. Jī veis perekļus škūrstynūs i vysūs caurumūs, tai salaužūt mehanismus. Ūtrei grupa – lelī zvāri – vylki, luoči, aļni. Jius varēsit padzeit cylvākus, bet viņ drusku pužejūt, pat nadūmojit tūs īvaiņuot! Trešuo grupa – vysi puorejī. Jiusu aizdavums byus salauzeit vysu puorejū, kas ir ryupneicos.” Dzeivinīki jēmēs pi dorba. Putyni veja perekļus škūrstynūs, vylki skraideja pakaļ cylvākim i pužeja jūs. Luoči lauze vuortus, lai cylvāki navarātu atsagrīzt iz ryupneicom, bet aļni izstumdeja traktorus. Puorejī lauze ryupneicys nu vydspusis. Bet Maira klausejuos muzyku sovā ustobā, cikom pieški ustobā īguoja tāvs: “Šausmys! Vysys ryupneicys ir izjauktys, zvāri kai aptrokuši vysu lauž. Maira izskrēja uorā i īraudzeja lopsalānu. Jei pīskrēja praseja: “Kū jius dorot?” Lopsalāns pasavēre meitinei acīs i suoce skrīt, it kai saucūt jū leidza. Maira suoce skrīt jam pakaļ. Meitine īraudzeja, kai zvāri vysu lauž, bet naaizteik cylvāku, it kai raugūt jūs vīnkuorši padzeit. Maira saprota, ka dzeivinīki ir izdūmuojuši izgluobt Smoketownu. Meitine strauji īskrēja sātā: “Dzeivinīki, jī nagrib nikuo švaka, jī gluob itū vītu, jī gluob Smoketownu.”
“Mums ir juobrauc paceli,” nūsaceja Mairys tāvs Viktors. “Bet jī tok nikuo švaka nadora. Parkū juobāg?” satrauktā bolsā vaicuoja Maira. Jī vys tik nūbrauce paceli. Piec puora dīnu jī atsagrīze sātā. Vysys fabrikys beja izjauktys, bet daži cylvāki atsagrīze atpakaļ. “Kū tuoļuok?” vaicuoja Maira. “Tuoļuok myusu kuorta paleidzēt dzeivinīkim,” saceja Mairys muote. Piec puora godu Smoketowna palyka par vīnu nu rezervata vītu deļ dzeivinīku. Smoketownā otkon pasaruodeja kūki i varēja just svaigu, teiru gaisu. Natuoli izcēle jaunu fabriku, kurei vaira napyute dyumu. Cylvāki otkon atsagrīze sātā, bet lopsa kotru vokoru staiguoja pi Mairys gostūs.
Smoketownys centrā beja izcalts pīmineklis, kurā beja radzams, kai kaida meitine gluob lopsalānu nu slozda. Vyss suocēs ar mozu dorbu, bet…


text:
Trešais Pasauļa latgalīšu saīts i konfereņce
Nu 5. leidz 10. augustam Rēzeknē nūtiks 3. Pasauļa latgalīšu saīts i konfereņce „Latvejis naatkareibys laiks – Latgolys īspieja voi izniceiba“. Pasuokumus reikoj Rēzeknis Latgalīšu kulturys bīdreiba sadarbeibā ar Rēzeknis piļsātys dūmi, Rēzeknis nūvoda dūmi, Rēzeknis–Aglyunys diecezi, Rēzeknis Augstškolu, atbolsta Latgolys pošvaļdeibys.
Piec Rēzeknis Latgalīšu kulturys bīdreibys iniciativys ik pa desmit godim Rēzekne kliust par pasauļa latgalīšu saīta vītu, reizē ļaunūt sabīdreibai, zynuotnīkim, tautsaiminīkim, muokslys i kulturys darbinīkim nūviertēt padareitū i nūsaceit jaunus mierķus iz prīšku, vērstīs ar prīšklykumim i praseibom vaļdeibā i Saeimā.
Ituo goda saīta moto ir Ontona Kūkuoja dzejūļa ryndys:
Byut latgalīšam –
ni prūjom īt, ni atsagrīzt.
Byut latgalīšam –
ir īt i īt.
Trešuo Pasauļa latgalīšu saīta programa
3.–4. augusts
Rēzeknis piļsātys svātki
3. augusts
15.00 Izstuodis „Pasauļa latgalīšu muoksla nu Latgolys Kulturviesturis muzeja kruojuma“ atkluošona /Latgolys Kulturviesturis muzejs, Atbreivuošonys alejā 102/
5. augusts
12.00 Trešajam Pasauļa latgalīšu saītam i Rēzeknis piļsātys svātkim veļteits svineigs dīvakolpuojums /Rēzeknis Jezus Sirds katedrale/
15.00 Latgolys Varganu dīnu nūslāguma koncerts /Rēzeknis Jezus Sirds katedrale/
6. augusts
18.00 Latgalīšu izceļsmis sūmu kinorežisora Teuvo Tulio (Teodora Antonija Tugaja, 23.08.1912.– 08.06.2000.) 100. godskuortai veļteits pasuokums, filmu demonstriešona /Rēzeknis piļsātys dūme, Atbreivuošonys alejā 93/
7. augusts
15.00 Latgalīšu Kulturys centra izdevnīceibys gruomotu atvieršonys svātki /Rēzeknis nūvoda dūme, Atbreivuošonys alejā 95/
17.00 Latgalīšu rakstnīku i dzejnīku cielīņs. Anna Rancāne, Juoņs Ryučāns, Valentins Lukaševičs, Ilze Sperga, Raibīs Suņs, Līga Rundāne i c. Latgalīšu gruomotu, disku golds /Rēzeknis nūvoda dūme, Atbreivuošonys alejā 95/
20.00 Latgalīšu dzejis teatris “Piļsātā nikod napalīk tymss”. Rēzeknis Tautys teatra izruode /Rēzeknis piļsātys kulturys noms, Bruoļu Skryndu īlā 3/
8. augusts
17.00 Ontona Kūkuoja pīmiņai veļteits dīvakolpuojums /Rēzeknis Jezus Sirds katedrale/
18.30 Pīminekļa atkluošona Latgolys kulturys darbinīkam, muokslinīkam i dzejnīkam Ontonam Kūkuojam (23.12.1940.–18.04.2007.) /Latgolys Kulturviesturis muzeja skvers, Atbreivuošonys alejā 102/
19.30 Monika Zīle „Rūžys byudu golūs“. Daugovpiļs Teatra izruode /Rēzeknis piļsātys kulturys noms, Bruoļu Skryndu īlā 3/
9. augusts
11.00 Trešuo Pasauļa latgalīšu konfereņce „Latvejis naatkareibys laiks – Latgolys īspieja voi izniceiba“. Plenarsēde. Dorbs sekcejuos /Rēzeknis nūvoda dūme, Atbreivuošonys alejā 95/
18.00 Latgolys Atbreivuošonys pīminekļa „Vienoti Latvijai“ 20. godadīnys svineigs pasuokums.
Latgolys nūvodu puorstuovu sveicīni i folklorys kūpu sasasaukšona /Latgolys Muorys laukums/
Publicista, izdevieja, dzejnīka, politika i sabīdryskuo darbinīka Franča Kempa (24.12.1876.– 21.10.1952.) memorialuos pluoksnis atkluošona pi Rēzeknis piļsātys dūmis ākys /Atbreivuošonys alejā 93/
Latvejis i Latgolys patriota, zynuotnīka, akademika, Latvejis Lauksaimnīceibys ministra (1951–1961), Krīvejis Lauksaimnīceibys akademejis prezidenta, Vuocejis, Ungarejis i Latvejis Zynuotņu akademejis Gūda lūcekļa Aleksandra Nikonova (18.08.1918.–05.10.1995.) memorialuos pluoksnis atkluošona pi Latgolys apgoboltīsys ākys /Atbreivuošonys alejā 95/
10. augusts
09.00 Trešuo Pasauļa latgalīšu konfereņce „Latvejis naatkareibys laiks – Latgolys īspieja voi izniceiba“. Dorbs sekcejuos. Dorba grupu prīšklykumu apkūpuojums. Rezolucejis pījimšona /Rēzeknis nūvoda dūme, Atbreivuošonys alejā 95/
Kontaktinformaceja: Rēzeknis Latgalīšu kulturys bīdreibys vaļdis prīšksādātuojs Pīters Keišs. Konfereņcis koordinatore – bīdreibys vaļdis lūcekle Ilga Šuplinska.


text:
Pi myusim Latgolā! – 29.11.2013.
Pīduovojam nūsaklauseit producentu grupys SIA „Lietišķā Latgale” taiseitū raidejumu „Pi myusim Latgolā!”.
Itūnedeļ raidejumā:
- Raidejuma veiduotuoji gasteis leluokajā Latvejis nūvodā I atkluos zyrglītu darynuošonys muokslu Irenys Baufalis darbneicā, kur ir vīneiguo vīta Latevjā itaida omota apgiuošonai
- Raidejuma veiduotuoji nūskaidruos, kai 130 godu garumā Makašānūs styprys saimis tradicejis izadūd uzturēt školys vidē
- Raidejuma veiduotuoji atkluos, kur Latgolā teik audzātys ekskluzivys šitake sieņs, kur tūp muzykys instrumenti i kur teik audzātys zivs Zīmyssvātku goldam
- Puordūmys par tāva īvuiceitū omotu atkluos vīns nu jaunuokajim Latgolus keramikim Juoņs Voguls
Raidejums „Pi myusim Latgolā!” skaņ pīktdinem 18:00 Latgolys Radejā, sastdinem 16:00 Rēzeknis radejis „Ef-Ei” ēterā, taipat tū var atrost i nūsaklauseit škārsteikla lopuos lakuga.lv, latgale.lv i i-rezekne.lv.
Ziņu sagataveja: LaKuGa piec SIA „Lietišķā Latgale” snīgtuos informacejis


text:
Latgolys Radeja suoce dorbuotīs 2006. godā, tei vysu dīnnakti raideja latgaliski i atskaņuoje latgalīšu muzyku. Eterā skanēje ari dažaidi eipaši taiseiti raidejumi latgaliski kai par sabīdryski aktualim tematim, tai par muzyku i cytom kulturys nūtikšonom. Radejis veiduotuojs beja Valdis Labinskis.
NOMINANTI:
Laikroksts “Latgales Laiks” i pīlykums “Latgalīšu Gazeta”
Laikroksts “Rēzeknes Vēstis“ ar pīlykumu “Mōras Zeme”
Latgalīšu Kulturys Gazeta – portals LaKuGa.lv
Latgolys Regionaluo televizeja
Žurnals “Katōļu Dzeive”


text:
Latgalīšu diktats jau sastdiņ!
Roksta autors: portals lakuga.lv
9. novembrī trešū reizi varēs raksteit diktatu latgalīšu rokstu volūdā. Tys skanēs Latvejis Radejis 1 raidejumā “Kolnasāta” pl. 18:15, bet uzraksteitū tekstu varēs puorbaudeit portalā lakuga.lv. Itūgod latgalīšu diktatam izraudzeits fragments nu Egitys Kancānis stuostu gruomotys “Syltuo mola”.
Latgalīšu diktatu organizej Latgalīšu kulturys ziņu portals lakuga.lv sadarbeibā ar Latvejis Radejis Latgolys studeju. Diktata mierkis ir aktualizēt latgalīšu volūdys lītuojumu i pīvērst sabīdreibys uzmaneibu raksteitprasmei latgaliski. Koč ari īspiejis vuiceitīs latgalīšu rokstu volūdu ir stipri īrūbežuotys, tys namazynoj sabīdreibys gribiešonu komunicēt latgaliski, eipaši jaunuokuo paaudze tū izavielej kai sazinis volūdu dažaidūs socialajūs medejūs. Saskaņā ar pādejuos tautys skaiteišonys datim kasdīnā latgalīšu rokstu volūdu, kas ir viesturisks latvīšu volūdys paveids, izmontoj ap 8,8% Latvejis īdzeivuotuoju.
Trešū pasauļa diktatu latgalīšu rokstu volūdā skaiteis muzikis i grupys “Baritoni” dalinīks Mārtiņš Strods. Oktobra izskaņā jis kūpā ar diktata organzatorim gasteja divejuos Latgolys školuos – Nautrānu vydsškolā i Baļtinovys vydsškolā, pīduovojūt īspieju vydsškolānim pīraksteit diktatu kluotīnē. Kai atzeist Mārteņš, tei beja interesanta pīredze, jo eipaši aiz tuo, ka jam pošam jau seņ bejuse vēļme īsajust školuotuoja uodā.
Diktats skanēs 9. novembrī 18:15 stuņdēs Latvejis Radejis 1. programys latgaliskajā raidejumā “Kolnasāta” (vysuos LR1 frekveņcēs i internetā vysā pasaulī). Diktatu byus īspiejams pīraksteit, ari pīsaslādzūt socialajā teiklā Facebook.com Lagolys studejis kontam. Sevkurs interesents seve pīraksteitū tekstu varēs puorbaudeit portalā lakuga.lv ci ari uzraksteitū tekstu īsyuteit eipašā tīšsaitis sistemā i sajimt atbiļdi e-postā jau ar klaidu lobuojumim. Diktata teksts sagataveits, īvārojūt 2007. godā apstyprynuotūs Latgalīšu raksteibys nūsacejumus.
Roksts sagataveits projekta “Latgales kultūrtelpa: problēmas, analīze un atspoguļojums portālā lakuga.lv” ītvorūs. Projektu finansej Medeju atbolsta fonds nu Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu.


text:
Par myuža īguļdejumu latgalīšu kulturys atteisteibā gūdynuos tieļnīku Induli Folkmani
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Svātdiņ, 23. februarī, nūtiks Latgalīšu kulturys goda bolvys “Boņuks” padūšonys ceremoneja, kuramā sūpluok pārnejuo gods nūtikšonu, personeibu i aktivitašu apbolvuošonai par myuža īguļdejumu latgalīšu kulturys atteisteibā tiks gūdynuots tieļnīks INDULIS FOLKMANIS.
Lai ari tieļnīka Induļa Folkmaņa (1939) dzymtuo puse ir Zemgale, Bārbele, tok vysu aktivū i radūšū dorba myužu, dzeivojūt i struodojūt Daugovpilī, muokslinīks īguļdejs Latgolā. Tieļnīkam sovulaik bejuse nūzeimeiga lūma Daugovpiļs muokslys dzeivē, a juo dorbi īzeimej na viņ ituos šaļts Latgolys, bet ari cytu Latvejis vītu kulturainovys, nu kurūs daudzys palikt par piļsātu simbolim.
I. Folkmanis vuiciejīs Reigys Lītiškuos muokslys vydsškolā, piec tam studiejs Latvejis Muokslys akademejā pi vīna nu latvīšu tieļnīceibys pamatlicieju, profesora Emīla Meldera, studeju laikā lelu ītekmi iz Folkmaņa radūšū ceļu atstuojuse ari īsapazeišona ar īvārojamū latvīšu tieļnīku Kārli Jansonu. Nu 1965. da 2009. gads Folkmanis dzeivuoja i struoduoja Daugovpilī, pyrmūs treis godus bejs vīneigais profesionalais muokslinīks piļsātā. Folkmaņa īsarasšona asūte bejuse kai sova veida lyuzuma punkts piļsātys kulturys dzeivē, bet jau 20. g. s. 70. godūs Daugovpilī izaveiduoja muokslinīku grupa, kurys kūdulā beja ari Folkmanis. Tymā laikā muokslinīki rūsynuojuši sūpluok tieļnīka darbneicai Daugovpilī veiduot ari keramiku darbneicys, kas ir tautys lītiškuos studejis “Latgale” i ituos šaļts Daugovpiļs Muola muokslys centra, kura izstuožu zāle niu īkuortuota bejušajā Folkmaņa darbneicā, suokys. I. Folkmaņa pyrmais dorbs Daugovpilī beja Raiņa kryušutāls pi Daugovpiļs Universitatis, tuoļuokajūs godūs tieļnīks veiduojs pīminekļus i pīsadalejs jūs atjaunuošonā vysā Latvejā – tīpat Daugovpilī, Bolvūs, Bauskā, Bebrinē, Eglainē, Īlyukstē, Jelgovā, Kruoslovā, Salīnā i ari Rēzeknē. Īvārojamuokī nu veiduotūs dorbu – pīmineklis “Daugavpils atbrīvotājiem 1919. g.”, kūpā ar Andreju Jansonu (Kārļa Jansona dālu) atjaunuotī pīminekli “Vienoti Latvijai” Rēzeknē (1988–1992) i “Latgales partizānu pulkam” Bolvūs (1992–1994), kai ari kūpā ar dālu Ivo Folkmani veiduotais pīmineklis “Latgale māte raud” Kruoslovā (2002–2003). 1999. godā tieļnīks tyka apbolvuots ar Treju Zvaigžņu ordini. Vacumdīnys I. Folkmanis aizvoda dzymtajā Bauskys pusē, tok muokslys ceļu Daugovpilī aktivi turpynoj juo dāla Ivo Folkmaņa saime.
Da ituo Latgalīšu kulturys goda bolvā “Boņuks“ par īguļdejumu latgalīšu kulturys atteisteibā gūdynuoti gruomatizdeviejs Jānis Elksnis, dzejnīks i literaturzynuotnīks Osvalds Kravaļs, sabīdryskais darbinīks, Latgalīšu rakstnīceibys muzeja vadeituojs Pīters Luocs, dzejnīks, folklorists i sabīdryskais darbinīks Ontons Slišāns, radejis raidejuma “Latgolys vuords“ veiduotuojs Bronislavs Spridzāns, etnografiskuo ansambļa “Rikova“ ilggadejuo vadeituoja Janīna Mičule, Atašīnis etnografiskuo ansambļa “Vīraksne“ vadeituoja Valentīna Mičule, kordirigente Terēze Broka, žurnaliste, žurnala “Katōļu Dzeive“ redaktore Maruta Latkovska, katuoļu prāvests, kulturviesturnīks i sabīdryskais darbinīks Alberts Budže, kordirigenti i pedagogi Antoņina i Vitolds Milaševiči, školuotuojs, publicists i literats Alberts Spoģis, volūdneica Lideja Leikuma i muokslinīks Osvalds Zvejsalnieks.
Latgalīšu kulturys goda bolva “Boņuks” pyrmū reizi tyka padūta 2009. godā, bet nu 2013. gods bolvu reikoj Latgolys viestnīceibys GORS komanda.


text:
"Kolnasāta" sasateik ar Rēzeknē dzymušū varganisti Ivetu Apkalnu. Jei ir vīna nu Eiropas aktivuokūs i pīpraseituokūs varganistu, snādz koncertus slovanuokajūs Eiropys, Azejis i ASV koncertnomūs, dažaidūs festivalūs. Iveta Apkalna ir jaunatkluotuos Elbys filharmonejis Gūda varganiste. Sajāmuse leluokys i mozuokys bolvys, tūs vydā ari Latgalīšu kulturys goda bolvu “Boņuks” kai goda cylvāks kulturā. Oktobra beiguos trešū reizi Rēzeknē izskanēje Ivetys lūluotais vargaņu muzykys festivals „Organismi”, ar Ivetu Apkalnu sasatykom festivala laikā.
Sorkonboltsorkonais karūgs – Latvejis vaļsts simbols. Simbols, kas rodīs leidz ar latvīšu naceju. Svareiguos i zeimeiguos nūtikšonuos tys plivinēje vēļ pyrma Latvejis proklamiešonys. Ar sorkonboltsorkonajim karūgim ļauds guoje ari Latgolys kongresā pyrma 100 godu. Leidz myusu dīnom sasaglobuojs karūgs nu ituo kongresa, tys ir vīns nu senejuokūs zynomūs Latvejis karūgu i globojās Latgolys Kulturviesturis muzejā Rēzeknē. Latvīši sova simbola kruosom īsadvesmuoje nu Atskaņu hronikys. Kas tymā raksteits par karūgu, pieteja Vineta Vilcāne.
Ieteikt
Latvijas Radio aicina izteikt savu viedokli par raidījumā dzirdēto un atbalsta diskusijas klausītāju starpā, tomēr patur tiesības dzēst komentārus, kas pārkāpj cieņpilnas attieksmes un ētiskas rīcības robežas.


text:
7. oktobrī, kod nūtika III pasauļa diktats latvīšu volūdā, Latvejis Radejis Latgolys studejis veiduotais raidejums “Kolnasāta” pīduovoje sevkuram puorbaudeit latgalīšu rokstu volūdys zynuošonys, uzrokstūt diktatu latgaliski.
Diktatu Latvejis Radejā 1 skaiteja jaunatnis lītu specialiste Leila Rasima, skanēje fragments nu latgalīšu literatis Ilzis Spergys gruomotys “Dzeiveiba”. Pīraksteitū tekstu piečuok kotrys pats varēje puorbaudeit Latgalīšu kulturys ziņu portalā lakuga.lv. Diktata teksts tyka sastuodeits, īvārojūt Vaļsts volūdys centra 2007. godā apstyprynuotūs Latgalīšu raksteibys nūsacejumus.
Īsadvasmojūt nu pasauļa diktata latvīšu volūdā, ideja par diktatu latgalīšu rokstu volūdā rodusēs raidejuma “Kolnasāta” producentei Vinetai Vilcānei. “Itūšaļt daudz teik dareits latgalīšu volūdys saglobuošonā i atteisteišonā. Latgalīšu volūda ir daļa nu latvīšu volūdys, kas ir na mozuok vierteiguoka i skaneiguoka par latvīšu literarū volūdu. Volūda ir dzeiva na tik runā, nu ari rokstūs. Nasaverūt iz tū, ka vareibys īsavuiceit latgalīšu rokstu volūdu ir īrūbežuotys i daudzi tū nav vuicejušīs školā voi ari ir īsavuicejuši pošvuiceibys ceļā, cylvāki nasakautrej tamā raksteit, eipaši jaunuokuo paaudze. Tys ir tik laika vaicuojums, kod pareizi latgaliski rokstūšūs cylvāku skaits pīaugs. Iz tū tīcūtīs i dūmūt stimulu zynuošonu uzlobuošonai, aicynojam puorbaudeit asūšuos latgalīšu rokstu volūdys zynuošonys, pīrokstūt diktatu latgaliski. Diktats latgaliski radejis ēterā skanēs pyrmū reizi,” stuosta Vilcāne.


text:
Leiksnys katuoļu bazneica
Koordinatys: 55°59′55″N 26°23′48″E /
Leiksnys Vysusvātuokuos Jezus Sirds Romys katuoļu bazneica irā katuoļu dīvanoms Daugpiļs nūvoda Leiksnys pogostā. Atsarūn Vaikulīšu solā pi Daugpiļs — Reigys autoceļa, 1 km nu pogosta centra Leiksnys.
Viesture[pataiseit | labot pirmkodu]
Leiksna jau nu XVIII gs. bejuse zeimeigs katuoļu centrys. 1749—1789 godūs ite dorbuojuos jezuiti. Pyrmuo Leiksnys bazneica stateita 1748 godā pi Līdinghauzenu-Volfu muižys, bet 1789 godā Juzefs Zibergs jū puortaiseja par kapleicu. XIX gs. 70 godu Napoleona Ordys Leiksnys tepiejumā redzīs, ka jis bejs nalels, kompakts statīņs ar oltorgolā nūšļauptu divsleipu jumtu i barokalu jumta tūrneiti augš īejis fasada trejstyuru zelmiņa.
Kod Leiksna daguoja Zibergu, piečuok — grafu Plateru-Zibergu sovumā, suocēs jaunys lelys bazneicys stateiba, kū dabeidze 1798 i pasvieteja 1801 godā. Kuormu pa daļai nūjauce piec 1913 goda, a materiali tyka izlītuoti plebanejis stateibai. Niulejuo bazneica stateita 1909—1913 godūs piec bazneickunga, piečuok arciveiskupa Ontona Springoviča iniciativys. Bazneica cīte Pyrmuo pasauļa kara laikā, bet pūstejumi tyka likvidēti XX gs. 20 godūs.
Nu vacuos bazneicys irā sasaglobuojuši XVIII gs. biktssūls i 1793 goda klasicizma stiļā darynuota monstrace.
Arhitektura[pataiseit | labot pirmkodu]
Leiksnys bazneica irā apmāreigs latiņu krysta formys plana neogotikys stiļa statīņs ar trim garonyskim jūmim, škārsjūmu, poligonalu apsidu i divtūrņu fasadu. Divtūrņu fasads rysynuots izvārstuos proporcejuos: neogotiskū zelmini īramej slaiki, ažuriski tūrņi ar telts formys smaili, a centraluo īeja teik izceļta ar portalu i rūžys lūgu. Jūmu krystpunkts teik īzeimuots ar dekorativu tūrneiti jumta kūrē. Uorsīnu vertikalū dalejumu akcentej kontraforsi. Bazneicys apskaiste i ītaise veidoj vīnuotu ansambli.
Leiksnys bazneica irā zeimeigs historizma laika Latgolys bazneicu arhitekturys pīminieklis i vīns nu izcyluokajim neogotikys pīminieklim Latvejā.
Varganis[pataiseit | labot pirmkodu]
Bazneicys varganis darynuotys 1931 godā Vaclava Bernacka Varšovys-Viļnis vargaņu fabrykā. Koņcertinstrumentam irā 27 registri i divi manuali. Jis ir vīns nu leluokajim puoļu vargaņmeistru budavuotim instrumentim Latvejā.
Literatura[pataiseit | labot pirmkodu]
- Kaminska R., Bistere A. Sakrālās arhitektūras un mākslas mantojums Daugavpils rajonā. — Rīga: Neputns, 2006 — 296 lpp. — ISBN 9984-729-90-7
Nūruodis[pataiseit | labot pirmkodu]
- Leiksnys katuoļu bazneica Vaļsteibys kulturys pīminiekļu sardzeibys inspekcejis teiklavītā


text:
Vaņdzinē atjaunuots Pītera Čevera nacionalūs partizanu bunkurs
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
6. augustā Talsu nūvoda Vaņdzinē atkluots AS “Latvijas valsts meži” (LVM) atjaunuotais Pītera Čevera nacionalūs partizanu bunkurs, informej Zemkūpeibys ministrejis Presis i sabīdryskūs attīceibu nūdalis vadeituoja Dagnija Muceniece.
P. Čevera Nacionalūs partizanu atjaunuotū bunkuru atkluoja zemkūpeibys ministrs Kaspars Gerhards i LVM vaļdis lūceklis Edvīns Zakovics, kai ari viesturnīks Jānis Vasiļevskis i Saeimys deputate Ilze Indriksone. Ivars Zorgenfreijs nu Nacionalūs partizanu apvīneibys kluotasūšajim pastuosteja, kai roduos ideja par P. Čevera bunkura atjaunuošonu, bet LVM puorstuovi informēja, kai tyka eistynuota ideja par bunkura atjaunuošonu. Pasuokumā pīsadaleja ari Talsu nūvoda dūmis prīšksādātuoja Sandra Pētersone.
Latgolys dāls kapteiņs P. Čevers dzims 1914. gods 9. janvarī Rēzeknis apriņča Borkovā Ģertrūdis i Juoņa Čeveru saimē kai vīneigais bārns. Piec Borkovys sešgadeiguos pamatškolys Pīters izgleiteibu turpynuoja Varakļuonu Vaļsts vydsškolā, te lobu pruotu sportuoja, spēlēja orkestrī, beja vīneigais Rēzeknis skautu organizacejis lūceklis vysā školā. 1931.–1933. godā studēja jurisprudenci Latvejis Universitatē, īsasaistūt sabīdryskā dorbā i organizacejā “Pērkoņkrusts”. Studejis pamete i īstuoja karaškolā, kū pabeidze 1938. godā. Jaunais leitnants dīnēja juotnīku pulkā Daugovpilī.
Piec Latvejis okupacejis 1940. godā P. Čevers palyka armejā, tyka īdaleits Sorkonuos armejis 24. teritorialuo korpusa sastuovā, Ostrovā kūpā ar vairuokim viersnīkim jam izadeve izbēgt i jis īsasaisteit Aperata zaļūs partizanu vīneibā, partū nacistu eksekucejis jū naskuore. Vuocu armejā nu 1942. gods maja da 1943. gods februara jis dīnēja abvēram pakļautuo pulka “Brandenburg – 800” sastuovā. Jis tyka sagataveits izlyukuošonys i diverseju darbeibai īnaidnīka aizmugurē, P. Čevers dorbuojuos eipašā aizdavumā Stalingradys frontis aizmugurē. 1943. gods pavasarī jis īsastuoja latvīšu legiona 19. divizejis smoguos prettanku artilerejis dīnestī kai rotys komanders. Kaujuos Kūrzemē jis sevi paruodeja kai varūneigu i attapeigu viersnīku, par kaujis nūpalnim sajēme daudzus apbolvuojumus.
1945. goda 9. maja pīvakarē, jau radzūt īmam viersā sorkonūs tankus, kapteiņs Čevers sovim karaveirim deve reikuojumu samaituot lelgobolus i izkleist, kur grib. Kūpā ar dažim veirim jis īguoja mežā. Pādejī kapteiņa vuordi bejuši: “Dzeivs es jim rūkuos nasadūšu!” Kapteiņa P. Čevera vadeituo nacionalūs partizanu vīneiba Talsu i Tukuma apriņčī dorbuojuos da 1950. gods 2. novembra i beja vīna nu leluokūs i lobuok organizātūs. Leluokais dalinīku skaits grupā – 19 cylvāku, tys mainejuos, krytušūs vītā atguoja jauni. Poša nūzeimeiguokuo Čevera grupys kauja nūtyka 1950. gada 3. februarī pi tān apsavieršonai atkluotuo bunkura. Partizanu grupu īleņce daudzkuort leluoki spāki, bet partizani spēja izalauzt no aplankuma, zaudejūt sešus ceineituojus.
1950. gods jim beja tragisks. P. Čevers izmontuots par Gavara prototipu daudzsiereju filmā “Sarkanais mežs” (2019). J. Broks-Eisāgs gruomotā “Varakļāni un varakļānieši” (2002) ļaunuokū epizodi aproksta tai: “Vosorā Čevera veiri mežā satyka bruņuotu veiru grupu, bet sadursme nanūtyka partū, ka Čevers storp pīguojušajim pazyna leitnantu Gailīti, ar kurū kūpā beja ceinejīs vīnā frontis sekorā latvīšu legiona rynduos. Tys kapteinī vīse uzticeibu pret atguojiejim i beja tragedejis suokums. Leitnants Gailītis izsaceja vieliešonū grupom apsavīnuot, i cyta sasatikšona tyka nūrunuota 1950. gods 2. novembrī Tukuma rajona Plieņcīma teritorejā pi Lorenču sātys. Sasatikšona nūtyka, i, pasacīnojūt ar gastiņčim, kū itam gadejumam beja saguoduojuse Gailīša grupa, veiri sprīduši par tuoluokū kūpejū sadarbeibu, tok dreiž vysi krytuši bezsamaņā. Produkti bejuši specialai sazuoļuoti, i veiri pi samanis atsagivuši čekys giustā Reigā, Stobu īlys pogrobūs.” (64. pl.)
Pusgoda garumā vylkuos izmekliešona ar pazamojūšom pratynuošonom i speidzynuošonom. Tīsys process nūtyka 1951. gods juņa pyrmajuos dīnuos, vysi grupys viersnīki dabuoja augstuokū struopi – nuovi nūsaunūt, puorejī – breiveibys atjimšonu iz 25 godim. Ari pādejā vuordā P. Čevers naatzyna sovys vainis, nalyudze apžāluošonys, nanūžāluoja sovys reiceibys, tok atguodynuoj, ka dreiž piec okupantu īīšonys Latvejā 1940. godā redziejs, kai izariekinoj ar Latvejis viersnīkim, kai nūteik izvesšonys, cylvāku pazusšonys i vojuošonys. Nūtīsuotūs nūsuove 24. augustā.
Presē ir pretruneiga informaceja par P. Čevera muotis liktini. “Daugavas Vanagu Mēnešraksts” 1983. gods marta/apreļa numerī viestej par Ģertrūdis Čeveris nuovi napylnu 93 godu vacumā. Dāls palics Kūrzemē, a jei 1944. godā atstuojuse Latveju, tykuse Vuocejā, Meklenburgā, vāluok ASV īceļuojuse 1950. godā, Čikāgā nūsadorbuojuse ar šyušonu. (78. lpp.) Sovutīs “Mōras Zemē” jau pīmynātais J. Broks-Eisāgs rokstā “Neaizmirsīsim apzināti noklusētos” citej tyva Pītera radinīka, nūvadnīka, teologejis profesora monsinjora Henriha Tropa vuordus: “Ap piecdesmitajiem gadiem satiku Pētera māti Ģertrūdi. Viņa stāstīja, ka braukusi uz Maskavu noskaidrot Pētera likteni, jo Rīgas iestādēs teikuši, ka par tādu Pēteri Čeveru nekas neesot zināms. Tikai Maskavā viņai skaidri pateikuši, ka viņas dēls Pēteris esot notiesāts uz nāvi un nošauts.” Vēļ roksta autors atsasauc iz Čeveru saimei tyva cylvāka Agnesis Veipys atstuosteitū sarunu ar Pītera tāvu Juoni piec juo tikšonuos ar dālu Reigys čekā Stobu īlā. Piec speidzynuošonys tāvs sova dāla nav paziņs, tikšonuos saruna puorsavārtuse par dāla monologu. (1994, nr. 34) Vīnā nu itūs izdavumu ir piļneigi oploma vyltus informaceja par nacionaluo partizana muoti.


text:
Lītu viesture: prass
Rokstu sagataveja: Valentins Lukaševičs
Sasadorbojūt ar literatu, literaturzynuotnīku i publicistu Valentinu Lukaševiču, itymā godā portals pīduovoj kulturviesturiskūs rokstu sereju “Lītu viesture” par prīškmatim myusu sadzeivē i tūs vītu pasauļa, Latgolys i poša Valentina dzeivē. Pyrmais roksts serejā par prasu aba myusu dīnuos zynomuoku kai gludekli.
I
Cyti vacī prasi izaver kai kreiseri, cyti kai smolkys jahtys. Kaidu tik nav konstrukceju! Ar skūrstinim i bez. Dorbam ar lobū rūku, bet asu redziejs i taidus, kuri dūmuoti kreilim.
Beja prasi, kurus karsēja iz plitys ci vyrdūšā iudinī. Beja taidi, kuri atsataiseja i īškā bēre ūgleitis, a beja i taidi, kuri beja nu vīna gobola.
Prass agruok beja duorga duovona. Vīnā eilē ar zalta kristeņu, stuņdinīku voi dziernakminim. Gona cieški tei beja duovona jaunajai sīvai. Voi duorgs montojums.
Prasam ir sova intimitate, sova aura. Ka redzit kaidā muzejā vacu prasu, padūmojit, cik skustu, iuzu, kabatlakateņu i aubeišu ar jū ir izprasavuots. Cik izraksteitu ručnīku, cik iztambūreitu sedzeņu! Cik kuozu koscimu, cik bieru goldautu!
Karsejamūs i ūgļu prasus asu redziejs miļzum daudz, sovueiļ Latgolā nivīnā muzejā voi privatā kolekcejā naasu redziejs nivīnu senlaiceigu elektriskū prasu. Drūši viņ jū beja cīši moz i leidz myusdīnom jī nav sasaglobuojuši. Bet, kas tū zyna, kas kaidys sātys čulanā voi kaida pagreidis kolekcionara skapī guļ.
Vīna sīvīte maņ pasceja taidu saleidzynuojumu – elektriskais prass i ūgļu prass ir kai sauna i malnuo pierts. Aha, lelā mārā jai var pīkrist.
Jau 1882. goda 6. junijā amerikaņu matematiks i izgudruotuojs Henrijs Sīlijs (Henry Seely) patentēja elektriskū prasu[1].
ASV ir elektreibys industrialuos izmontuošonys vīni nu pyrmsuocieju. Tymā laikā te dorbuojās izgudruotuoji Tomass Edisons i Nikola Tesla, nūteik konkurence storp leidzstrāvu i maiņstrāvu, par optimalū voļtu daudzumu vodūs i c. Te pīdzymst elektriskuo spuļdzeite, pyrmuo skaņu īroksta īreice fonografs i tt. Te atsateista transformatori, izolacejis materiali, rūnās elektrostacejis, elektropuorvadis linejis i tt.
Elektriskais prass tyka izgudruots tikai nadaudz dreižuok par velosipedu. Nui, velosipeds aba ritiņs – taids, kaidu jū mes zynim niule – ir cīši jauns izgudruojums!
Jau cara laikūs lelajuos Latgolys piļsātuos i dažuos muižuos beja elektreiba, deļtuo dūmojams, ka tamuos vītuos beja ari elektriskī prasi. Storpkaru periodā elektriskū prasu jau ir vairuok – stileigys dāmys līlejās, ka jai ir taids sātā, šivieju atelje i mūdis saloni iz izkuortnem zeimēja jau na škēris i odotys, a modernys šujmašynys i prasus ar vodu i štepceli.
Ka apsaver reklamys leidz Ūtrajam pasauļa karam, to sātys i dzeivūkli, kur beja elektreiba i telefons, tyka puordūtys ci izrandavuotys dyžan duorguok par muojūklim, kur taidu ekstru nabeja.
Elektriskais prass beja cīši moderna, parūceiga, bet gona duorga līta. Jūs varēja storpkaru periodā nūpierkt K. Didorova elektropreču veikalā Rēzeknē, E. Bālama akumulatoru veikalā Daugovpilī i c.
Prasam nabeja, kai myusim tāņ ruodīs, tikai i vīneigi gludynuošonys nūzeime. Vēļ leidz 20. g. s. 70. godu vacuos muojtureibys školuotuojis vuiceja, ka vysys izmozguotuos drēbis obligati ir juoizprasavoj – i zečis, i kopkys, i pologus, i goldautus i tt. I na tikai deļ gludonuma, a deļtam, ka ar korstū prasu teik drēbēs iznycynuotys vysaidys ērceitis, vysaidi bacili i cytys zarazys. Tān, kod ir papylnam universali i speciali mozguošonys puļveri, voi kotrā sātā ir velis mašyna i daudzi cylvāki īt dušā kotru dīnu, tys mož i nav aktuali, bet vēļ pyrma symts godu itei higieniskuo prasa funkceja zemnīku sātuos beja svareiguoka par osom buktem ci ploskonom kvarbotkom.
II
Pādejū divdesmit godu laikā latgalīšu kulturā beja kaidys treis reizis, kod vysi tik tū i vaicuoja – a kas aiz tuo pseidonima sliepņās?
Leluokais i nūzeimeiguokais ir Marejis Dzeislys fenomens. Pyrma godu padsmit lakugā.lv, kur komentarus varēja raksteit bez pīsaceišonys, vysus provocēja nazkaids Jēzus. A muzykā laikam i niu cylvākim nu molys vēļ nav da golam skaidrys, kas tī par MMD, kuri vīnu pasauļsslovonu dzīsmi puortaisēja par „Kod latgalīts Reigā brauc”.
Atpazeistama melodeja, saturiski i lingvistiski precizi vuordi, pateikams bolsa tembrs.
Tymā dzīsmis latgaliskajā variacejā ir itaidys ryndys:
Ni par kū jis vairuok nadūmoj.
Sāta tuoli i biņdzuks sylts…
Īlej čaja jam,
Īdūd naudys kopejam,
Kod latgalīts Reigā brauc!
Nažāloj nikuo tu.
Kraklu prasavuotu
Īliksi tu lombardā reit.
Muotis prasavuotais krakls, pa manim, ir tys pats kas babenis sacaptī peirādzeni. Tikai peirādzeni ir tod, kod tu atbrauc, a kraklu prasavoj, kod kur ta tuoli juobrauc ci kaidi svātki prīškā.
Pīmiņu, kai muote maņ prasavuoja kraklu iz ostoņgadeiguos školys izlaidumu.
Tys agruok beja taids kai rituals, taida kai simboliska ceļamaize, ka muote voi sīva izjam nu škapa kraklu i izprasavoj. Tod salūka i īlīk jū čemodanā voi pakarynoj zam biņdzuka iz krāsla mugorenis. Izprasavuotu kraklu salūceit nabeja tik prostai, beja juobyun nūteiktom prasmem.
Nav tai, ka es pats naasu prasavuojs. Asu, i gona daudz. Liejs iudini gluozē, lics jū sūpluok, ar muti tod pyuts iz auduma, lai tys lobuok īsaprasavoj. Ar baimem dasaiztics ar korstū metalu pi drēbis – a ka tei sintetika maņ momentā izkuss? Daudzys reizis asu apsadadzynuojs pierstus i plauksti.
Pīmiņu pyrmū prasu, kurs beja myusu sātā. Jis beja cīši smogs i gona nelels, ar boltu vodu i štepceli golā. Regulari pīdaga i jam zamaška beja malna, deļ tuo ar jū korstu gludynuoja suoli, a kod jau pavysam beja amba, tū zamašku berze ar smiļšpapeiru.
Beja sātā salīciņa gludynomais dieļs, iz kura beja atmatama taida kai depeite, speciali dūmuota deļ pīdūrkņu izgludynuošonys.
Dūmoju, ka daudzim tai ir bejs – esi nazkur izguojs ci aizbraucs, a tod pieški nūtak solti svīdri! A voi es tū prasu izsliedžu? I tod tu dzeivoj stuņdem ci dīnom namīrā! Cik labi, ka ir izgudruoti termostati i cytys drūšeibys īreicis, kas i vjāplom ļaun bezstresainuok dzeivuot!
Nadaudz pīmiņu tūs laikus, kod puiši staiguoja kļošuos i biņdzukūs, iz kurim viersā beja izlaistys kraklu apaklis. Tuos jū kļošenis beja tik pamateigi īgludynuotys, ka lykuos, ka iz tom var sasagrīzt.
Tikai vydsškolys godūs es nūpierku sovys pyrmuos džinsys i maņ beja puorsteigums, ka ituos iuzys navajaga īgludynyot, koč ari beja daži, kuri ari džinsom taisēja buktis.
Myusu dīnuos arviņ mozuok var apleik redzēt cylvāku, kuri staigoj izprasavuotuos blyuzēs ci iuzuos ar buktem. Ari kraklūs ar garom pīdurknem i pūgom nu kokla leidz pupam moz, a vaira kasdīnā redzim T-kraklūs, bitlovkuos i tml.
Vuocejā, kurā dzeivoj apmāram 80 miļjoni īdzeivuotuoju, cylvāki niu prasu izmontoj cīši reši. Vīni soka, ka tys nu slynkuma, cyti, ka naradz jāgys tai prasavuošonai, a cyti itū nadareišonu pamatoj ar zaļū dūmuošonu. Tik padūmojit, cik daudz elektreibys vāg, kab tī 80 miļjoni apsaprasavuotu! I deļ kam? Cik daudz, deļ pīvaduma, škeldys voi gāzis juosadadzynoj, kab vysi tī miļjoni staiguotu prasavuoti?
Elektriskais prass, elektriskuo cepeškruosns i elektriskuo tejkana ir tī sadzeivis aparati, ar kurim pādejū godu desmitu laikā nav bejuši revolucionari puorveiduojumi energotaupeišonys ziņā. Spuļdzeitis, datori, soltaunīki, televizori palyka cīš energodraudzeigi, sovutīs ar elektriskajim prasim tys energotaupeišonys ceļš nav tik, saceišu prasu terminologejā, gludons.
[1] 1882. gada 6. jūnijs.. // „Ezerzeme”, 31.05.2019.
Galerejā biļdis nu Valentina Lukaševiča personeiguo arhiva.


text:
Sibira seiļs
Sibira seiļs (latiņu: Perisoreus infaustus; anglīšu: Siberian Jay; latvīšu: Bēdrozis; lītaunīku: Sibirinis kėkštas) — vuorniņu saimis (Turdidae) putnys. Perekli taisa Eurazejis pūstumūs - nu Norvegejis vokorūs da Tuoleimim Reitim Krīvejā. Zīmoj tīpat, kur taisa perekli. Latvejā cīši reši sateikams putnys - perekļa nataisa, viņ kod nakod īceļoj.[1].
Aproksts[pataiseit | labot pirmkodu]
Sibira seiļs nazcik reižu mozuoks i smuidruoks kai seiļs. Jis irā vīns nu pošu mozū putnu vuorniņu saimē. Garuma tik 30-32 cm.[2] Nu cytu vuorniņu saimis putnu seviški izaškir Sibira seiļa gnēze, jei labviņ eisuoka i ar smailu golu. Spolvys bryunai palākys, spuornu pamats i placi kaštanbryuni, a poši spuorni i aste spūdri raudona. Golvys vierss tymsai palāks ci bryuns.
Dzeivisvīta[pataiseit | labot pirmkodu]
Dzeivoj dziļai mežūs i cīši reši atīt cylvāku dzeivisvītu tyvumā. Vysod ryupynojās, kab juo pereklis byutu nūglobuots i naradzams. Deļ solsaimieteibys i industrejis raisteibys Sibira seiļu populaceja pasaulī cīši padaleita i navīnaida.
Nūruodis i olūti[pataiseit | labot pirmkodu]
- ↑ http://www.ornitofaunistika.com/lvp/lvp_perinf.htm Ornitofaunistika.com (latvyskai)
- ↑ Avibirds European birdguide online: Siberian Jay (Perisoreus infaustus) (angliskai)


text:
Izdūta latgalīšu dzīšmu izlase “Celīs, bruoļ!”
Latvejis muziki, sagaidūt Latvejis vaļsts symtgadi, ir īrakstejuši latgalīšu dzīšmu izlasi “Celīs, bruoļ!”, informej Latgolys Producentu grupys puorstuovs Guntis Rasims.
Itūnedeļ leluokai auditorejai teik pīduovuota izlasis tituldzīsme “Pīmiņ, bruoļ”. Dzīsmis teksta i muzykys autori – Māris i Valdis Muktupāveli. Dzīsmi izpylda Renārs Kaupers (“Prāta Vētra”), Juoņs Aišpurs (“The Sound Poets”), Ingars Gusāns (“Sovvaļnīks”, “Borowa Mc”), Arņs Slobožanins (“Dabasu Durovys”).
Jaunuo dzīšmu izlase ir muziku veļtejums Latvejai symtgadis svātkūs.
12 latgalīšu dzīsmēs ir apsavīnuojuši vysaidu paaudžu i muzykys stilu muokslinīki: Renārs Kaupers, Juoņs Aišpurs, Kārlis Kazāks, Valters Frīdenbergs, Kristaps Rasims, Aigars Runčis, Arņs Slobožanins, Ingars Gusāns, Andris Eriņš, Guntra Kuzmina, Guntis Rasims, Atis Auzāns, Artūrs Uškāns i daudzi cyti.
Latgalīšu dzīšmu izlase ir atguodynuojums par 1917. goda Latgolys kongresu, kur latgalīši pījēme vaļstiski nūzeimeigu lāmumu – apsavīnuot ar puorejūs nūvodu – Vydzemis i Kūrzemis – latvīšim. Itys lāmums vāluok sekmēja kūpeigys Latvejis vaļsts izveidi.
Izlasē nadaudz cytaiduokūs aranžiejumūs ir īkļautys vysaidu stilu i laikmatu latgalīšu kulturai nūzeimeigys kompozicejis. Ite var atrast i latgalīšu tautys dzīsmis (“Kur gaismeņa”, “Rūžeņa”, “Tuoli dzeivoj” i tml.), i i vysaiduoku stilu i paaudžu zynomys latgalīšu originaldzīsmis (“Skaidra volūda”, “Īt muna tauta”, “Vysskaistuokai meitinei”, “Screen”, “Pusnakts Triādis” i cytys).
Latgalīšu dzīšmu izlasis CD “Celīs, bruoļ!” attaiseišonys pasuokums nūtiks 18. aprelī 16.00 Latgolys puorstuovnīceibā Reigā, Tūrņa īlā 4/III.
Projektu atbolsta: Kulturys ministrejis Latvejis Vaļsts symtgadis birojs i Latgolys Producentu Grupa.