text:
Puorveiduot tekstu nu latgalīšu iz latvīšu literarū volūdu i ūtraiž. Kai tū saukt i voi tū vajag?
Roksta autore: Laura Melne, portals lakuga.lv
Kod paguojušuo goda pavasarī Kārlis Vērdiņš iz latvīšu literarū volūdu atdzejuoja Valentina Lukaševiča dzejūļus latgaliski, daudzi Latgolys kulturtelpys puorstuovi vaicuoja – deļkuo tys vajadzeigs? Tok pyrma pīcu godu ar prīcu tyka uzjimts Kārļa Skalbis “Kaķīša dzirnavu” puorlykums latgaliski. Parkū ituos nūtikšonys uztverom tik atškireigai? I kai vyspuor saukt itū procesu, kod nu vīna latvīšu volūdys paveida teksts teik puorvārsts ūtrā – tulkuošona, puorceļšona, puorlikšona? Tū vysu raugom škatynuot itymā rokstā.
Puorlikt voi tulkuot?
Vaļsts volūdys centra direktors Māris Baltiņš nūruoda, ka itys process latvīšu volūdnīceibys pietejumūs nav plotai apsavārts. Lai ari teoretiski procesā izmontuotī pajiemīni ļaun iz tū vērtīs kai tulkuošonu voi tuos paveidu, tys nav tik vīnnūzeimeigai, partū ka runa vys tik ir par vīnys volūdys atškireigim variantim. “Byutu juodūmoj par plotuoku redzīni iz itū problemu, partū ka teksta puorveide nu kaida volūdys dialektala varianta literarajā volūdā voi ūtraiž byutu juosaleidzynoj ar procesu, kod teksts teik puorveiduots nu tuo senejuokys kaidys volūdys formys (pīmāram, vydslaiku vacfraņču dzeja voi pat Šekspira dorbi) voi kod tys teik puorveiduots nu vīna kaidys volūdys regionaluo varianta (pīmāram, anketa, kas veiduota ASV teik puorveiduota lītuošonai Australejā voi Apvīnuotajā Karalistē). Dīz voi itaidu procesu var skaiteit par tulkuošonu, koč i teik lītuotys leidzeigys dorba metodis.” Baltiņš pastreipoj, ka itys vaicuojums nūteikti byutu juoapsprīž kai Latvīšu volūdys ekspertu komisejā, tai Terminologejis komisejā. Tok, cikom tys nav izsprīsts, jis īsoka pīsaturēt pi vuordu “puorlykums” i “puorlikt”, kas lītuoti ari “Kačeiša patmaļu” gadīnī. “Tū varātu motivēt ari tai, ka muzykys terminologejā mādz runuot par kaida skaņdorba puorlykumu cytim muzykys instrumentim. Ir lītuota ari puorceļšona i puorceļt, tok maņ tī ruodīs mozuok īdareigi. Ībyldums varātu byut ari tys, ka ilgstūši 19. g. s. i 20. g. s. suokuos itī vuordi tyka lītuoti kai sinonims tulkuošonai.”
Rakstnīks i literaturzynuotnīks Valentins Lukaševičs atguodynoj, ka latgaliski ir ari taids vuords kai “puorvērst/atvērst”. Ari 1999. godā izdūtajā jaunūs autoru kūpkruojumā “Pagrauda” publicāti taišni “atvārsumi”, na atdzejuojumi. Vēļ šaļtim ari izmontuots vuords “puorvuorsmuot” – ka dzejā ir vuorsmys, tod tuos ari puorvuorsmoj. Lukaševičs soka, ka jam pateik, ka vuordim ir šaura nūzeime, kod kotram mozuokajam procesam ir sovs vuords. “Puorlikt” voi “puorceļt” jam napateik, partū ka “puorlikt var gluozi iz golda, bet puorceļt var cylvāku iz placim puori gruovam”. Taipat “Pagraudā” ari atrosts veiksmeigs veids, kai izavaireit nu naveikluo formuliejuma “nu latvīšu iz latgalīšu volūdu”, kas šaļtim līk vaicuot – voi tod latgalīšu ari nav latvīšu? Tī latvīšu literaruo saukta par lejislatvīšu volūdu, bet latgalīšu – par augšlatvīšu, kas nūzeimoj, ka obejūs īkļauts vuords “latvīšu”. Vīneigi te otkon vaicuojums – voi itei kaidam nasaruodeis kai vīnys paaugstynuošona, bet ūtrys pazamynuošona, lai ari vysam pamatā tik geografiski īmesli?
Maruta Latkovska, kura latgaliski puorlykuse “Kačeiša patmalis”, pīkreit, ka tī vīnnūzeimeigai ir puorlykumi, na tulkuojumi. “Puorlykumi ir vajadzeigi, lai mes saglobuotu sovu rokstu tradiceju i čyuļs navarātu aizabyldynuot, ka jis latgaliski nalosa partū, ka nasaprūt. Vyslobuok byutu taidi naleli dzejūļu voi aforismu kruojumeni, kur vīnā pusē latgaliskais teksteņš (latgalīšu rokstu volūdā), ūtrā čyuliskais voi ūtraižuok.”
Puorlykumim i atdzejuojumim pa pādim
Literarus dorbus, kas puorlykti nu latvīšu literaruos iz latgalīšu rokstu volūdu var atrast jau nu Latgolys kulturys atmūdys pyrmsuokumu 20. godu symta suokuos, kod tī publicāti pyrmajuos latgalīšu gazetuos. Kai soka Valentins Lukaševičs, tūlaik redaktori tik skrupulozi pret tū naatsatīce i sūpluok tulkuojumim latgaliski nu cytu volūdu publicēja ari itūs puorlykumus bez koč kaidu nūruožu, ka tys nav originals. Taipat var runuot par pyrmajim dramaturgejis puorlykumim, kas tyka izmontuoti tik praktiski – latgalīšu teatra īstudiejumūs. Kai zynoms, 1907. godā Rēzeknē izruodeja pyrmū amateru teatra izruodi latgaliski – Pīterburgys latgalīšu īstudātū Rūdolfa Blaumaņa lugu “Zagļi”. Juodūmoj, ka taišni Blaumanis varātu pyrmsuokumūs varātu byut vysvaira latgaliski puorlyktais dramaturgs. Valentins Lukaševičs pastreipoj, ka juonūdola puorlykumi, kas bejuši da 1917. goda i piec tuo. Tys ir nūzeimeigs rūbežs, piec kura pasamaina konteksts. Pa jam, da 1917. goda tulkuojumus nu latvīšu literaruos volūdys var skaiteit par taidim pošim kai tulkuojumi nu cytu svešvolūdu.
Latvīšu literaturu vysvaira latgaliski puorlyka 20. g. s. 20. godūs, partū ka tymā laikā Latgolā daudzi zynuoja tik latgalīšu volūdu. Eipaši daudz ir gruomotu taišni školys vacuma auditorejai, pīmāram, J. Akuratera “Kolpa zāna vosora”, J. Poruka “Kauja pi Knipskas”. Pretiejs process, piec Valentina Lukaševiča stuosteituo, suocīs 30. godūs, Ulmaņa autoritaruo režyma laikā, kod daudzi latgalīšu autori na tik suokuši raksteit latvyski, bet ari puorlykti jūs īprīšk latgaliski pīraksteitī dorbi. Tys dareits kai ar tūlaik vēļ dzeivu, tai ari myužeibā nūguojušu autoru tekstim, i nikaidu nūruožu par tū, ka originals byutu latgaliski, nav. Tai ari tik zynuotuojs var saprast, ka tys nav originals, bet tik puorlykums. Vīns nu taidu pīmāru ir Alberta Sprūdža 1936. godā sastateituo antologeja “Latgales dziesminieki”. Tī latvyski puorlykti, pīmāram, Fraņča Trasuna fabulys i cytu autoru dzejūli, tok daļa pamasta ari latgaliski. Lukaševičs komentej, ka, saleidzynojūt ar myusu dīnom, tys ir bejs pavysam cytaiž – kai “napareizuo izlobuošona, na atdzejuojums storp div leidzvierteigom literarom volūdom”. Tok tū darejuši poši latgalīši, na jau kaids nu molys. Lukaševičs tū saleidzynoj ar jau īprīšk īsuoktū tautysdzīšmu “latvyskuošonys” procesu, kod latgalīšu tautysdzīsmis puorraksteitys i suoktys dzīduot latvyski.
Leidzeigs process turpynuojuos ari piečuok. Ari trymdā sovulaik izdūta leidzeiga antologeja “Latgaļu dziesminieki” (sastateituojs Aleksis Rubulis), kur vysi dzejūli publicāti tik latvyski, nasaverūt iz tū, kai ir originalā i bez nūruožu. Trymdā bejuši ari pretieji procesi, par pīmāru, Annys Rancānis 1981. godā žurnalā “Karogs” publicātuo Andryvam Jūrdžam veļteituo poema “Rītu puse” latvyski puors mienešu vāluok pasaruodejuse trymdys izdavumā “Dzeive” latgaliski, ari bez koč kaidu komentaru. Saprūtams, ka tūlaik sasazynuot ar autori nabeja īspiejams, i, kai nūruoda, Rancāne, patvaleigais puorlykums ari nav izadevs puoruok veiksmeigs. Taipat Latvejā padūmu okupacejis godūs, izdūdūt latgaliski rokstūšūs autoru gruomotys, nareši teksti tyka puorlykti latvīšu literarajā volūdā. 1988. godā gazetā “Literatūra un Māksla” publicāta diskuseja par Latgolys literaruo montuojuma problemu, kur nūruodeits, ka latgalīšu autoru kruojumūs tik puors dzejūļus ļauts pamest latgaliski. Tī kai pīmārs pīsaukts dzejnīka Pītera Voitkāna kruojums “Sadega sirds” (1972), kur tikai ar tuo īvoda autoris Martys Bārbalis naatlaideibu izadeve 20 dzejūļus pamest latgaliski, na vysu piļneibā puorlikt latvyski. Ari Aleksandra Adamāna dzejūļu i tāluojumu kruojumā “Sapņi un zemes balss” (1987), kur vysim dzejūlim vajadzātu byut latgaliski, taidi pamasti viņ četri.
Piec Latvejis naatkareibys atjaunuošonys, kod atsadzeivuoja latgaliski raksteitais vuords, pasaruodeja ari pyrmī puorlykumi i atdzejuojumi. Valentins Lukaševičs stuosta, ka ar tū nūsadorbuojs Jānis Ramba (Elsbergs), Māris Salējs, Uldis Bērziņš, Pēters Brūveris. Latvyski puortulkuots ari Oskara Seiksta i Leigys Gagainis romans “Reitišku mads”, kū paveikuse poša Leiga. Fragmenti 2001. godā publicāti gazetā “Literatūra un Māksla Latvijā”, pyrma puors godu ari žurnala “Rīgas Laiks” numerī, kur var skaiteit ari interveju ar Seikstu. Ari “Pagraudā” puors autorus latgaliski (aba augšlatviski) nu latvīšu literaruos volūdys (aba lejislatvīšu) puorlics (aba atvierss) Oskars Seiksts. Myusu dīnuos puorlykumus i atdzejuojumus dīzyn voi tūs veicieji uztver kai “napareizuo lobuošonu”, lai ari par itaida veida precedentu varbyut var skaiteit Stepona Seiļa dīnysgruomotu izdavumu, kurā leluo ceineituoja par latgalīšu volūdu, kurs osai viersīs pret tim latgalīšim, kuri nav rakstejuši latgaliski, teksti puorlykti latvīšu literarajā volūdā, “kab leluokam skaiteituoju lūkam byutu vareiba ar tū īpasazeit”.
Deļkuo myusu dīnuos vajadzeigi atdzejuojumi i puorlykumi?
Vaicuojumu par puorlykumim i atdzejuojumim latgaliski poša sev aktualizieju, gatavejūtīs intervejai ar Ilzi Spergu, kas publicāta žurnala “Domuzīme” 2022. goda 3. numerī. Ilze sarunā itūs atdzejuojumus nūsauce par “līku grezneibu”. Jei, leidzeigi kai vairuoki cyti latgalīšu autori, ir puorlīcynuoti, ka Latvejā vysim vajadzātu vysmoz saprast i prast puorskaiteit tekstu latgaliski. Ka jau tai, tod deļkuo vyspuor Kārlis Vērdiņš atdzejuojs Valentinu Lukaševiču, Māris Salējs atdzejoj Mariju Dzeislu?
Kārlis Vērdiņš nūsauc treis īmesļus. Vysupyrma, jam pateik Lukaševiča dzeja. Pa ūtram – gribiejīs, kab vysmoz puors dzejūļu puorskaita tī, kas skaita dzeju latvyski, bet napierk latgalīšu dzejis gruomotys voi aizabyldynoj, ka latgaliski nikuo nasaprūt. Pa trešam – paraudzeit, kai nūteik atdzejuojums storp tik tyvom literarajom volūdom – voi tei eistyn ir tik “puorlikšona” (puors patskaņu nūmaiņa i dažu apvydvuordu aizstuošona ar latvyskajim leidzinīkim), voi ari gryutuoks process. Leidzeigi ir ari Māra Salēja argumenti: “Pa manim, tys, ka latgaliski raksteiti dzejūli teik atdzejuoti (nadūmoju, ka iz itū procesu var attīcynuot vuordu “puorlikšona”, partū ka tei ir dzejis strukturys puorradeišona, kab ari latvīšu volūdā itam tekstam byutu dzejis kvalitatis), dora latgaliski rokstūšim autorim gūdu – kai natīšs pīruodejums, ka itei mēle ir kas vaira par dialektu, na tik latvīšu literaruos volūdys dalykums. Šaļtim kritikā ir izskanējs – ka latgaliski raksteitu dzejūli latvyskoj, nikas nu tuo šarma i sovpateibys napalīk puori. Sok, saīt tipisks vydsmāra latvīšu dzejūļs. Muns mierkis, atdzejojūt Mariju Dzeislu, beja paruodeit, ka ari latvyski tei ir breineiga dzeja. Ka ir nūzeimu sluoni, pošys volūdys dūmuošonys veids, ar kura puorradeišonu latvyski juonūsajam tikpat daudz, kai atdzejojūt nu kaidys svešvolūdys. Saprast grybūšajim es padūdu trepeitis, pa kuruom īkuopt latgaliski raksteitajā dzejūlī.” Salējs ari nūruoda, ka juo nūsacejums ir, kab publikaceja byutu bilingvala (i taida niu tūp) i kab itaidu atdzejuojumu tryukums nabyutu škierslis latgaliski raksteitu dzejūļu publiciešonai Latvejis kulturys periodikā.
Lai kai mums, latgalīšim, grybātūs, kab vysi myus saprostu, Vērdiņa saceitais, ka “var jau gribēt, kab vysa Latveja skaita latgalīšu dzeju originalā, tok, pa manim, pādejī 30 godi ir paruodejuši, ka tys nanūteik” precizi atspīgeļoj patīsū realitati. I atdzejuošona nav tik vīnvierzīņa process. Ari Valentins Lukaševičs latgaliski ir atdzejuojs Māri Salēju, Kārli Vērdiņu, Andi Surguntu. Kai jis pats soka: “Tī ir taidi interesanti žesti storp rakstnīkim.” Ka jam kaida autora dorbi pateikūt, jis lyudzūt atļuovi jū atdzejuot. “Dailliteratura vys tik ir muokslys veids, i tū skaitom par estetisku nūsadorbuošonu. Moz teik dūmuots par lingvistiskū pusi i vēļ mozuok par kulturpolitiku. Tys vīnkuorši boguotynoj literaturu.” Lukaševičs nūruoda, ka ari cytuos volūduos ir puorlykumi nu vīnys volūdys formys cytā, eipaši jau nu vacuoku volūdys veidu. Ari jis pats soka, ka eistineibā jau myusu dīnuos varātu tuos pošys Vacuo Stendera ziņgis tulkuot “nu latvīšu volūdys latvīšu volūdā”.
Latgalīšu literatu vidē jau gondreiž folkloriziejīs teicīņs “puortulkoj pats sevi”, kas saisteits ar Latvejis kulturys medeju izsaceitajim lyugumim pošim autorim sevi atdzejuot voi puorlikt latvīšu literarajā volūdā, kab varātu publicēt paraleluos versejis. Parosti latgalīšu literati nu tuo atsasoka. Vīns nu izjāmumu ir Aldis Bukšs, kurs romanu “Bruoli” asūt suocs raksteit latgaliski, tod puorguojs iz latvīšu literarū volūdu, bet beiguos vysu tekstu puorrakstejs ari latgaliski, kab varātu izdūt gruomotu obejūs latvīšu volūdys paveidūs. Tok, kai stuosta Valentins Lukaševičs, itys nav nikas jauns. Jam stuosteits, ka Ontonam Kūkuojam nazkod, struodojūt pi dzejūļu kruojumu, ari nu redaktora bejuši aizruodejumi, ka ite jau latgaliskūs dzejūļu pītiks, i jis tod pats sevi puorlics latvyski. Par daudzim autorim ari nav skaidrys, kaidā volūdā tod atseviški dzejūli bejuši originalā. Par pīmāru, Pīters Jurciņš, kuram, kai nūvāruojs Valentins Lukaševičs, latgaliski vāluok izdūti īprīšk latvyski publicātī dzejūli. Tai eistyn izaver, partū ka kruojumā “Vasala, muos, vasals bruoļ!” var atrast, pīmāram, dzejūli “Vuolyudzis šyupeleits” latgaliski, kas jau 20 godu pyrma tuo beja zynoms kai Jurciņa dzīsme “Vālodzīte” latvyski.
Par itū tematu pavaicuoju ari dzejnīkam i atdzejuotuojam Eināram Pelšam, kurs nu krīvu volūdys šaļtim atdzejoj ari latgaliski. I ruodīs, ka taišni juo saceitais ir vysprecizuokais, kai pabeigt itū rokstu: “Ka ir pošam prīca, var i tulkuot, ka tik pateik. Es dažreiz nu krīvu volūdys tulkoju iz latgalīšu, deļtuo ka atskanis atbylstūšuokys tymā tekstā. Dzeivoj i dor’, kas prīcu roda. Konstrukcejis sasaguozs taipat.”


c: text/html

text:
Gūdynuos lobuokūs Latgolys školuotuojus
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Da 9. septembram gaida dasacejumus Nikodema Rancāna vuordā nūsauktuo konkursa ītvorā, kab jau pīktū godu piec kuortys padūtu bolvys lobuokajim Latgolys pedagogim, informej Latgalīšu kulturys bīdreiba.
Nominantus bolvai var dasaceit pīcuos kategorejuos: par latgalīšu volūdys, kulturviesturis i nūvodvuiceibys populariziešonu i īvīsšonu vuiceibu ci studeju vidē; par inovativu metodikys lītuojumu apvuiceibys procesā; par myusdīneigu i radūšu pīeju školānu dorba tykuma audzynuošonai i omotu apvuiceibai; par veiksmeigu debeju (pedagogim na vairuok kai ar 3 godu dorba stažu) i par latviskuos i latgaliskuos kulturvidis veiduošonu pyrmsškolys izgleiteibys īstuodēs. Pīktuo nominaceja ir guojuse kluot piec pošu pedagogu lyuguma, kai ari apyldu var tikt dašliertys ari cytys bolvys piec izviertiešonys i žurejis lāmuma, nūruoda organizatori.
Nikodema Rancāna konkursa bolvu ir īdybynuojuse Latgalīšu kulturys bīdreiba i konkursu reikoj sadarbeibā ar Rēzeknis Tehnologiju akademeju i vysom Latgolys pašvaļdeibom. Itūgod konkursa sareikuošonā ir īsasaistejuse Latgolys planavuošonys regiona Atteisteibys padūme.
Konkursa mierkis ir styprynuot pedagoga profesejis prestižu i atpazeistameibu sabīdreibā, gūdynojūt izcylu veikumu pedagogiskajā darbeibā, latviskuos i latgaliskuos kulturys tradiceju īaudzynuošonu jaunajā paaudzē.
Bolva nūsaukta par gūdu izcylajam katuoļu goreidznīkam i pedagogam Nikodemam Rancānam (1870–1933), Latgolys pyrmuos atmūdys darbinīkam ar īspaideigu davumu Latgolys kulturā i izgleiteibā. N. Rancāna bolvys pretendentus vairuokuos nominacejuos, pīmynūt juo daudzveideigū darbeibu, izviertēs Latgolys planavuošonys regiona Atteisteibys padūmis apstyprynuota žureja, kurys sastuovā aicynuoti Izgleiteibys i zynuotnis ministrejis, Latgolys pašvaļdeibu puorstuovi, izgleiteibys i kulturys darbinīki. Bolvys padūšonys svineiguo ceremoneja kotru godu teik reikuota kaidā nu Latgolys pašvaļdeibom. Itūgod nūslāguma pasuokums nūtiks 22. septembrī Rēzeknis Tehnologiju akademejis telpuos. Īprīškejūs godūs bolvys padūšonys ceremoneja ir nūtykuse kai Rēzeknē, tai Ludzā, Viļānūs i Preiļūs.
“Esit atsauceigi i nataupit lobūs vuordus školuotuojim, kas kotru gadu styprynoj Latvejis sabīdreibu i guodoj par jaunuos paaudzis izgleituošonu! Apsaverit nūlykumu, aizpildit dasacejumu i nūsyutit tū da 9.septembram!,” aicynoj konkursa organizatori.
Konkursa NŪLYKUMS I DASACEJUMA ANKETA.
Seikuoka informaceja pa tuolruni 26393531 ci rokstūt iz epostu latgalisubidreiba@gmail.com.

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Ar prīku paziņojam, ka 2017.goda 15.juņī obi uzjāmumi veiksmeigi tyka auditeiti i sajāme sertifikatus par atbiļsteibu ISO 9001:2015 starptautiskīm standartim kvaļitatis vadeibas jūmā. Sertifikati ir dereigi da 2020.goda 14.juņam.
Standarts ISO 9001 ir vīns nu zynuomuokajīm starptautiskīm standartim, kas zeimojās iz uzjāmuma kvalitatis vadeibu. Tys nūsoka kvalitatis vadeibys principus, kas ļaun uzjāmumam sistematiski i napuortraukti raisteitīs, uzlobuot sovu puorvaldeibys, lāmumu pīņimšonys, procesu vadeibas sistemu, klientu apkolpuošonu i īkšejū dorba vidi. Itys standarts ir pamats uzjāmuma veiksmeigai atteisteibai.
NF_ISO 9001 2015_dd15.06.17.-14.06.20._LV
ERCHP_ISO 9001 2015_dd15.06.17.-14.06.20_LV
Ziņas


text:
Ludzā apsaverama keramikam Apolinarejam Diegļam veļteita izstuode
Atzeimojūt keramika Apolinareja Diegļa 110 godu jubileju, Ludzys nūvodpietnīceibys muzejā da februara beigu apsaverama keramikam veļteita izstuode, informej muzeja puorstuove A. Loseviča.
Omota meistareibys i keramiskuos formys spylgtuma ziņā vodūšais Ludzys – Kuorsovys apleicīnis keramiks Apolinarejs Dieglis dzims 1906. goda 5. janvarī Ludzys apriņča Mērdzinis pogosta Lelajūs Blontūs tryuceigā zemnīku saimē. Gryutuo bierneiba jū jau agri ryudejuse dorbam i vuicejuse saprast, cik duorga ir kotra maizis ryka. Apolinarejs beja vacuokais pīcu bārnu saimē, partū juo školys gaitys bejušys tik vīnu zīmu. Kab paleidzātu saimei iztikt, reizē ar kolpa gaitom daguoja vuiceitīs ari pūdnīka omotu. Tū jam īruodeja sābris, nazkod labi zynomais keramikys meistars Jezups Šmulāns. Vuiceibys ilga tik treis mienešus, i jau 1922. goda pavasarī Apolinarejs patstuoveigai suoce veiduot i apdadzynuot pīna pūdus, ols žbanus, kai ari cytus saimisteibys traukus, kam beja pīprasejums tiergā.
Keramikys darbneicu pūdnīks īreikuoja vacajā klieteņā. Pyrmū meistara dorba pūsmu par eipaši rodūšu nūsaukt gryuši, partū ka iztykys leidzekļu sajimšonai daguoja dasamāruot piercieju gribiešonai. Leli vazumi ar sīnā guļdeitim pūdnīceibys izstruoduojumim pa putekļainajim celim tierga dīnuos rypuoja iz Ludzu, Mērdzini, Kuorsovu. Tiergs beja na tik trauku puordūšonys, nu sovā ziņā ari pīredzis apmainis vīta storp dažaidu pogostu pūdnīkim.
Apolinareja rūkuos meikstuos muola pykys atsadzeivuoja, teikūt pi vysaidu formu, – roduos vāzis, skryuzis, škeivi, pat vasalys servizis. Meistara rūkys i pruots sevkurai formai raudzeja daškiert sovpateigu, naatkuortojamu veidūlu. Juo veiduotais roksts ir klusynuots, reizem zam glazurys tikū jiutams. Pūdnīkam vystyvuokais ir zaļgonais tūņs, bryunuo i malni zyluo nūkruosa. Tautys dzeivis vāruojumi izkūpe itymā cylvākā eista muokslinīka dvēseli. Tys palyka radzams tod, kod meistars suoce veiduot muokslys keramiku. Juo dorbūs atsaspīgeļoj dzymtuos Latgolys dobys skaistums.
Padūmu godūs, kod Latgolys muokslys zynuotnīks Juoņs Pujāts gasteja pi Apolinareja Diegļa, jis atkluoja, ka keramikam ir lobs pamats muokslinīciskajai izaugsmei. Izcyluo muokslys zynuotnīka ītekmē Dieglis radeja dorbus, nu kuru daudzi laika gaitā tyka atzeiti par eistim muokslys paraugim. Tymūs atsaspīgeļoj senejuos Latgolys keramikys tradicejis, nūkruosys, formys, ornamenti. Tī spylgti sasasauc ar vyssenejuokajim pūdnīceibys paraugim, kurūs lauskys tyka atrostys Ludzys azara krostūs i apleicīnis piļskolnūs.
Kod muokslys pazinieji suoce pieteit keramiku dorbus, nūsaskaidruoja, ka A. Diegļam omota meistareibys i keramiskuos formys spylgtuma ziņā vysā apleicīnē nav konkurentu. Apolinarejs Dieglis Ludzys keramikys centrā beja vīns nu daudzžuburu svečturu aizsuociejim, jis beja ari pats darbeiguokais dekorativūs vāžu darynuotuojs.
Apolinareja Diegļa dorbi pyrmū reizi pasaruodeja muokslys izstuodē Reigā 1958. godā, piec tam Cēsīs, Ludzā, Daugovpilī. Dreiži piec tuo juo veiduotuos vāzis aizceļuoja iz izstuodem uorzemēs. Juo darbi sajāmuši atzineibu i Moskovā, i Ženevā, i Briselē, tī apbreinuoti latvīšu muokslys izstuodē Bukarestē.
Keramiks mirs 1984. goda 15. junī, paglobuots Seļakovys kopūs.
Karteņa: nu keramika saimis arhiva


text:
Izveiduota jauna sātyslopa par bubynu
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Tautys muzykā jauns gods īsasuocs ar prīceigu ziņu – izveiduota jauna sātyslopa par ramys bungom aba bubynu skaniarmani.lv, informej Tautys muzykantu bīdreibys puorstuove Maija Upeniece. Bīdreibā ir realizāts projekts “Iepazīsti un mācies spēlēt bubynu!”, kurā apzynuoti bubyna spālātuoji i izgataveituoji, sovpus sātyslopā sevkurs var vuiceitīs spielēt bubynu.
Niu bubyna spēli var vuiceitīs patstuoveigi, sekojūt video pavuiceibom. Sātyslopys apmaklātuoji poši var izmieginuot, kai skaņ dažaidu instrumentu salykums kūpā ar bubynu, par pīmāru, bubyns i garmoška voi bubyns, vejūle i garmoška. Projekta ītvorūs ir apzynuoti i bubyna spēlis pratieji – individualī muzykanti i muzykantu grupys, i izgataveišonys meistari i instrumentu izgataveišonys tehnikys. Sātyslopa skaniarmani.lv teik papyldynuota i uzlobuota, taipat vys vēļ teik gaideiti bubyna muzykanti, kurī da šam vēļ nav atsasaukuši.
Ka agruok bubynu īsavuiceja spielēt saimē, tod myusu dīnuos bubyna spēle ir mierktīceigai juosagloboj, eipaši tuos viesturiskajuos formuos. 2017. godā bubyns tyka īkļauts Namaterialuos kulturys montuojuma sarokstā kai saglobuojama i tuoļuok nūdūmama kulturys vierteiba. Ramys bungu (bubyna, bundzeņu, mozuo bubna (Latgolā), mozūs bundzeņu (Latgolā, Vydzemē), sīteņa (Kūrzemē)) lītuošona dažaidūs tautys muzykys grupu sastuovūs niu ir palics daudz aktualuoks nakai pyrma 10–20 godim, tok muzykantim ir napīteikamys zynuošonys i prasmis instrumenta spēlis tradicionalajā tehnikā i manīrē, kai ari tryukst zynuošonu par instrumenta īspiejamū lītuojumu cytūs, natradicionalajūs muziciešonys sastuovūs.
Tautys muzykantu bīdreiba ar tautys muzykys tradiceju izpieti i populariziešonu nūsadorboj jau 16 godus. Bīdreibys vadeituoja Iveta Dukaļska tautys muziciešonys i ar tū saisteitūs tradiceju pietnīceibu veic jau nu 2001. goda, kas ir pamats ari bakalaura, magistra i doktora studejom. Sovpus Zane Dukaļska, izmontojūt privatūs tautys muzykys arhiva materialus i veicūt padzilinuotu pietejumu, ir izstruoduojuse magistra dorbu par bubyna tradiceju Latgolā, iz tuo baļsteita ari sātyslopā īvītuotuo informaceja.
Projekta “Iepazīsti un mācies spēlēt bubynu” rezultatā izveiduotajā sātyslopā skaniarmani.lv iz prīšku Tautys muzykantu bīdreiba aktualizēs informaceju i apvuiceibu īspiejis digitalajā vidē gon vuicūtīs bubyna spēli, gon dziļuok īpazeistūt cytus tautys muzykys instrumentus i tradicejis, gon aicynojūt īsasaisteit meistarklasēs i tautys muzykys pasuokumūs.
Projektu eistynuoja Tautys muzykantu bīdreiba sadarbeibā ar SIA “Media Runner” i individualajim instrumenta spēlis pratiejim i instrumentu izgataveituojim-meistarim, tū atbaļsteja Vaļsts Kulturkapitala fonds.


text:
“Sajūti Latgali”. Religeja
Kab tyktu pi atbiļdis iz vaicuojumu, kaida ir Rūmys katuoļu bazneicys nūzeime Latgolā, raidejums “Sajūti Latgali” nūbraucs iz Vatikanu. Tī kūpā ar Vatikana presis dīnasta vadeituoju Tāvu Frederiko Lombardi rauga nūskaidruot, voi pastuov koč nalela vareiba, ka pavests 2018. godā par gūdu Latvejis symtgadei varātu īplanavuot vizitu iz Latveju.
Sovukuort tepat, Vabalis pogostā, Anna Rubiņa atkluoj, kas ir “solys krysts”, kai ari apsaver i izzynoj vīnu nu senejuokajom katuoļu tradicejom Latgolā – maja dzīduojumus. Raidejums gastej pi Daugovpiļs Svātuo Pītera Kēdēs Rūmys katuoļu draudzis jaunīšu, kai ari prīstera Daumanta Abricka i nūskaidroj Jaunovys Marijis dabasūs uzjimšonys svātku pyrmsuokumus Aglyunā.


text:
Maja dzīduojumu ekspedicejis Vileks nūvodā
Maja mieness ir unikals, jo Latgolā i ari Vileks nūvodā var redzēt gondreiž 200 godu senejū katuoļu tradiceju – maja dzīduojumus. Maja mieness teik veļteits Dīvmuotis gūdam, cylvāki puļciejās pi krystim, kas atsarūn ceļamoluos, ceļu krystūs, kopūs i pi senejom lauku sātom, kab dzīduotu dzīsmis Dīvmuotis gūdam, skaiteitu Rožancu, izdzīduotu Litaneju Jaunovai Marejai, lyugtu Dīva i Dīvmuotis svieteibys, giutu gareigu styprynuojumu.
Var puorskaiteit daudzi gruomotu i daudzi reižu saceit, ka itei tradiceja ir seneja i nūzemeiga, nu nivīns nasajuss tuos spāka, ka pots napīsadaleis maja dzīduojumūs. Kas ir tys spāks, kurs cylvākim līk saglobuot itū tradiceju? Voi tys ir pīnuokums? Voi tei ir īspieja pasadižuot cytu prīškā? Voi tei ir sevis discipliniešona? Voi tys ir Svātuo goda pamudynuojums?
Vileks nūvodā maja dzīduojumi itymā godā nūtyka Medņevys, Škilbanu, Susuoju, Vacumu pogostūs i Vileks piļsātā. Susuoju pogostā golvonuos organizatoris beja Sviļpovā – Anna Strupka, Pokšovā – Lucija Korneja, Susuojūs – Leontine Bukovska, Egļevā – Muora Nizinska. Lels paļdis Medņevys Tautys noma vadeituojai Skaidrītei Šaicānei, kurei jau vaira godus organizej maja dzīduojums pi Medņevys pogosta krystim. Skaidrīte na tik organizej, nu ari popularizej dzīduojumu laikus vītejā gazetā, tai dūdūt īspieji ari vīnkuoršim ziņkuoreigajim nūīt iz kaidu dzīduojumu vītu. Lodumys dzeraunē krysts ir klivs par centralū krystu, kur maja dzīduojumi nūteik kotru svātdīni. Kab dzīduojumi nūtyktu pi tuoluokim dzerauņu krystim, voi dzeraunem, kur palics moz īdzeivuotuoju, teik organizāta dzīduotuoju nūvesšana. Čakluos Medņevys pogosta babenis i sīvys ir lobys dzīduotuojis. Vacuokuos sīvys īsuoc dzīsmi, tai paruodūt, kaids ir dzīsmis meldejs i dūdūt īspieju meldeju īsavuiceit ari tim, kurī tuo nazyna. Izdzīduotys teik vysys dzīsmis, kurys viņ ļauds, kas ir sasapuļciejuši, gryb. Nav ari bāda, ka vīnā svātdīnē dzīduojumi nūteik pi vaira krystim, puora dalinīki pīsadola vysūs dzīduojumūs, nu cyti dzīž tik pi vīna krysta. Taipat moza bāda, ka teik dzīduota vīna i tei poša dzīsme, jo vaira tiks dzīduots, jo lobuok i pareizuok īsavuiceis dzīduot, jo vaira ļaužu kūpā dzīž, jo lobuok skaņ dzīsme. Medņevys pogosta sīvys atzyna, ka vajadzātu tai kai vaira sasapuļcēt vacuoka godu guojuma sīvom. „Ka naīmam mes pošys, voi tod var gribēt, kab ītu jaunuokuo paaudze”, tai saceja kaida senejūs katuoļu dzīduojumu pratieja.
Škilbanu pogostā daudzi krysti atsarūn pi sātom. Tī klusi i namonūt dzīž vītejuos dzeraunis ļauds. Cyti dzīž kotru dīnu, cyti puordīnys, citi svātdīnuos, nu, kab izzynuotu dzīduojumu vītys, ir juoīsadraudzej ar vītejim, juoizvaicoj i juoīt pīsadaleit. Upeitis etnografiskuo ansambļa dalineica Valentina Keiša dzīduot Dīva dzīsmis vuica sovim unukim i sābru unukim. „Mes dzīžam kotru vokoru. Bārni atīt i pīsadola, nivīns jūs ar varu nadzan. Bārnus vuicu, ka vāga izturēt i dzīduot kotru vokoru Dīvmuotei i Dīveņam par gūdu”, tai pazemeigi saceja V. Keiša. Cik eistyni skaņ bārnu skaiteituos lyugšonys i rožanca, cik skaisti dzierdēt kai dzīž bārni. Lela prīta par tū, ka jī tik dreiži īsavuica dzīšmu vuordus i kotram ir sovys meiluokuos dzīsmis. Tuos naizdzīduot vīnā vokorā, deļtuo labi, ka maja mieness ir cik gars i vysi var izdzīduot īmeiļuotys dzīsmis i īsavuiceit kaidys jaunys. Tik pot svareigi bārnim ir značku – zeimeišu, iz kurom pīraksteits kaids aizdavums dīnai, nedeļai voi mienešam, lyugšona, kura juoskaita, lobdareibys dorbs voi aizdavums, kurs juopadora, vilkšona. Vysi itī dorbi i lyugšonys teik veļteitys Dīvmuotis gūdam. Bārni, kurī dzīž pi Škilbanu pogosta Pakašovys dzeraunis krysta, cīši izcīteigi īvāroj i dora značkuos saceitūs aizdavumus voi lyugšonys. Nu vysu vaira bārnus interesej, kas byus juoīvāroj voi juodora puorejim.
Ituo goda maja mieness paskriejs namonūt, nu dreiži, kod otkon dobā vyss plauks, smorduos i zīdēs, byus īspieja braukt jaunuos ekspedicejuos iz Susuoju, Vacumu pogostim i Vileks piļsātu, kab izzynuotu, īpazeitu i arviņ vaira īmeiļuotu maja dzīduojumu tradiceju.
Vineta Zeltkalne, Vileks nūvods
Karteņuos – maja dzīduojumi Vileks nūvodā, foto Vineta Zeltkalne i Aldis Pušpurs (maja dzīduojumi Susuoju pogostā)


text:
Izstuodis “Atjaunotajam piemineklim “Vienoti Latvijai” – 30″ atkluošona
1939. goda 8. septembrī par tautys sazīduotim leidzeklim tyka atkluots vīns nu skaistuokajim pīmineklim Latvejā – “Vienoti Latvijai”, tautā saukts par Latgolys Muoru (meta autors Leons Tomašickis, tieļnīks Kārlis Jansons). Tys ir Rēzeknis i vysys Latgolys simbols. Pīmineklis sovā myužā pīdzeivuojs tragiskus paviersīņus: div reizis barbariski nūguozts. 1992. goda 13. augustā Latgolys Muora trešū reizi cēlēs preteimā saulei i nu Rēzeknis pakolna ari šudiņ svietej tautu.
Jau paguojs 30 godu, kurūs pīmineklis pīredziejs daudzys svineibys, festivalus, pīminis šaļts i ir līcinīks kotra riezeknīša kasdīnys gaitom. Tys vyss – fotostuostūs izstuodē.


text:
"Kolnasātā" par sporta dzeivi Latgolā, cik tei aktiva i kaidi sporta veidi saista latgalīšus. Sarunā pīsadola Preiļu bārnu i jaunīšu sporta školys direktors Edgars Vaivods i Sporta kluba “Kuorsova” izveiduotuojs i aktivs jaunīts Jurs Vorkaļs.
Rubrikā “Vuordineica” literaturzynuotnīks i rakstnīksValentins Lukaševičs i muzikis Arņs Slobožanins stuosta par vuordu "rūžeņa".
Dūsimīs da Reigys latgalīšu iz bīdreibu “Trešō zvaigzne”, kura itūgod sviņ 30 godu pastuoviešonys jubileju. Ar bīdreibys vaļdis prīšksādātuoju Lauru Mozgu i volūdneicu Lideju Leikumu tykuos žurnaliste Laura Melne.
Ieteikt
Latvijas Radio aicina izteikt savu viedokli par raidījumā dzirdēto un atbalsta diskusijas klausītāju starpā, tomēr patur tiesības dzēst komentārus, kas pārkāpj cieņpilnas attieksmes un ētiskas rīcības robežas.


text:
Ar dzīduošonu pīpiļdeits myužs. Saruna ar operdzīduotuoju Annu Šņukuti
Rokstu sagataveja: Edeite Husare, portals lakuga.lv
Koč ari mani cīši aizraun Latgolys i latgalīšu muzykys stuosti, personeibys i nūtikšonys, vys tik daudzi vēļ palics nazynomuo. Nu itūgod varu saceit, ka vīnam īprīšk nazynuotom stuostam niu maņ ir mozuok. Augustā 85 godu jubileju svieteja Latgolā dzymušuo i augušuo operdzīduotuoja Anna Šņukute. Taišni pi juos gostūs iz Vabalis pogostu šaļteņu pyrma svātku beja nūveds ceļš, kab izzynuotu vaira par dzīduotuojis bierneibu Latgolā, ceļu iz boltū operys sātu Reigā, garū operdzīduotuojis dorba myužu i latgaliski taiseitajom koncertprogramom laikūs, kod latgalīšu volūda nu skotivu nimoz tai bīži i naskanēja.
Dorotpolis meitine
Ar Annu Šņukuti niu sasateikam Vabalis pogosta Inikšūs, kas ir juos veira dzymtuo puse, bet poša Anna īt nu tuo laika Rēzeknis apriņča, Ondrupinis pogosta Dorotpolis cīma. “Bierneiba beja kai jau laukūs. Asu eistuo lauku meitine – skraidi pa gonim i goni aitys, goni cyukys!” tai par sevi soka Anna, kurys bierneibys laiks beja tikū piec Ūtruo pasauļa kara. Pyrmī vuiceibu godi aizvadeiti tyvejā Baltezera septeņgadeigajā školā. Anna vuicejusēs labi, bejuse loba atmiņa i nivīnam nav vajadziejs juos mudynuot tuo dareit – īspiejuse kai lauku dorbus apdareit, tai izavuiceit. Kai školys laikūs ar teatri, kori, rūtaļom, tai ari vīnkuorši laukūs ar ballem, dažaidom tolkom – rudzu pļuovi, māslu tolku – tūlaik bejuse cīši sabīdryska dzeive, vysi dzīduojuši. Muzykaluo dzierde pošai Annai asūt īlykta šyupelī – bierneibā kuopuse iz krāsla, dzīduojuse piec dzierdis i vysim bejuse lela prīca. Par sovim vacuokim, kuri bejuši aktivi dzīduotuoji i doncuotuoji, Anna stuosta:
“Munai mamai beja loba dzierde. Dzīduoja daudzi vysaidys latgaliskys dzīsmis, šlagerus i vysa kuo, nu, saprūtams, es tū vysu īsamuoceju. A munam tāvam, nu šytuo laika skotu punkta verūtīs, beja taida aktera meistareiba – vysi nu apleicīnis guoja klauseitīs, kai jis stuosta puorsokys.”
Piec Baltezera školys pabeigšonys, Anna suokuse vuiceitīs sešpadsmit kilometru tuolajā Maltys 1. vydsškolā, iz kuru poša kuojom nūnasuse īsastuošonys dokumentus. Treispadsmit godu vacumā suokuse patstuoveigū dzeivi, dzeivuojuse kūpmītnēs i tik sastdīnis vokorā piec stuņžu guojuse iz Dorotpoli iz sātu, bet svātdīnis reita pusē jau ar salyktu sūmu otkon īts ceļš atpakaļ iz školu. Tūlaik kaidi četri kilometri bejuši juoīt ari pa mežu, i Anna stuosta: “Tod piec kara beja cīši daudz vylku! Es tik verūs – tī lels pāds, tī lels pāds, bet es beju drūšsirdeiga i baile nabeja.” Cyti iz Maltu kuojom vysus divdesmit pīcus kilometrus guojuši pat nu Dagdys.
Anna soka, ka vydsškolys laiks kai jau jaunim cylvākim bejs cīši jauks i aktivs, tok pylns i dažaidu atmiņu – kūpmītnēs nu soltuma pi pluonūs sīnu soluši moti, kūpgoldā āsti iz iudiņa vuoreiti kukuruzys putruomi bez nikuo cyta kluotyn, pošim ar sļapnu molku bejs juokur dyumojūši cepli, bet dzīduotuoja nūsmej, ka niu vysa gryušuo sadzeive nu ituo laika skotu punkta ruodīs jau taida romantiska. Piec vydsškolys pabeigšonys tūlaik septeņpadsmitgadeituo Anna dūmuojuse, kū dareit tuoļuok. Tymā laikā nu kolhozu koč kur cytur beja gryuts tikt, bet, pasasokūt mamys apsvīdeigumam, Annai izadeve dabuot izziņu i atļuovi braukt paceli. Sābri, kuri jau nu ituos pusis beja nūbraukuši, meitini paaicynuojuši pi seve iz Jaunjelgovu, kur, struoduojūt par sekretari i piečuok kaseri, nūdzeivuojuse puora godu. Kod likvidiejuši Jaunjelgovys rajonu, nagrybūt braukt iz tuoļuokam dorbam nūzeimuotū Jākubpili, Anna atsagrīzuse dzymtajā pusē.
Garais ceļš iz operu
“Tymā laikā tikū beja nūsadybynuojuse Rēzeknis Muzykys vydsškola. Beja paguojs vīns gods – es asu muzykys vydsškolys ūtrais izlaidumus. Nu kū – tyvuokuo muzykys vydsškola, aizīšu. Bet es tok naprotu nikuo iz pasauļa, nivīnys notys! Nu dzierde maņ eistyn beja. Juosoka muzykys skūlys pedagogim, kas mani tūlaik pījieme, lelu pateiceibu, jo nu tuo maņ vyss suocēs,” tuoluokū dzeivis ceļu i atsagrīzšonu Latgolā atguodoj Anna.
Dzīduotuoja īsastuojuse kordirigentu klasē, i, tai kai vydsškolys izgleiteiba Annai jau bejuse, Rēzeknē jai beja juosavuica viņ specialī muzykys prīškmati. “Muocejūs piec troka! Nikuo apleik naredzieju!” tai Anna atguodoj itū laiku. Anna cīši prīcojās, ka tykuse vuiceitīs pi Ulda Baluoža (Baloža) – tuo laika školys direktora, muzykys pedagoga, ūtra taida cylvāka – tik rodūša, aktiva, dzierkstūša, ar apbreinojamu skotu iz dzeivi – sovā dorba myužā nav satykuse. Anna sacynoj, ka Baluoža dūtais i degsme palykuse ari juos pošys dorba tuoļuokais pamats. “Školys laikā dzīduojom vīnā dzīduošonā – vysim beja juodzīd korī “Ezerzeme”, dzīduoju kvartetā. Piečuok ari pošai kai kordirigentei beja juosastuoj vuiceibu kora i tuos pošys “Ezerzemis” prīškā. Izamahuojuse asu rikteigi!” nūsmej Anna.
Piec muzykys vydškolys pabeigšonys kai kordirigentei Anna tyka nūzeimuota par dzīduošonys školuotuoju tīpat vīnā nu Rēzeknis vydsškolu, bet paraleli poša Muzykys vydsškolā par godu dabuojuse ari vokalistis diplomu. Iz Rēzekni tūlaik koncertēt beja atbraucs Vaļsts Akademiskais kors, kurā iz nūsaklauseišonu tuo vadeituojam Daumantam Gailim Annu beja īsacejs juos pedagogs Jāzeps Rogovskis, kurs sovulaik pats beja struoduojs Akademiskajā korī. Anna stuosta:
“Nu tai es nūdzīduoju i maņ saceja: labi, taisīs iz brauc iz Reigu! A taidā Reigā es nikod nabeju bejuse!”
Školys, kurā struoduojuse, direktors viņ pascejs, ka tai jau i dūmuojs, ka Anna tī ilgi “nanūsēdēs”.
Tai Anna Šņukute 1962. godā nūbrauce iz Reigu i suoce struoduot Filharmonejā, Vaļsts Akademiskajā korī, kur pavadejuse tuoļuokūs četrus godus. “Korī es dabuoju muzykalitati. Izadzīduojom, izbraukuojom vysur, kur tūlaik tik varēja. Atteisteibai cīši interesants laiks, nu maņ vysod koč kuo dzeivē beja par moz, deļ tuo piec treis godu aizguoju studēt vokalistūs Latvejis Konservatorejā (myusu laikūs Jāzepa Vītuola Latvejis Muzykys akademejā – EH),” atguodoj Anna. Par paviersīņa punktu tuoļuokajai dzeivei studeju nūslāgumā tyka nūsaklauseišona pi dirigenta Riharda Glāzupa, kurs Annai Šņukutei devs īspieju suokt struoduot operā.
Operys myužs ar variešonu i gribiešonu dzīduot
“Tai suocēs muns trokais i garais ceļš pa operu!” stuostu par dorba gaitom operā īsuoc Anna. Jei ir pateiceiga sovai Konservatorejis laika pasnīdziejai, operys solistei Elzai Zvirgzdiņai, kurei beja izstuostejuse, kas tī juodora, kas nav juodora.
“Muna latgaliskuo izceļsme na vysim kolegim, saprūtams, patyka,” soka Anna, nu itū faktu raudzejuse najimt golvā.
Kab operā dabuotu lūmu, vys tik vajadziejs variešonu dzīduot i dirigentu atbolstu, bet par lūmu skaitu i dzīduošonys daudzumu dorba gaitu laikā Anna navar žāluotīs. Jai bejs taids bolss, ka variejs iztikt bez īsasiļdiešonys i īlekt ari lūmuos tod, kod kaida nu kolegu nav variejuse nūdzīduot voi byut iz generalmieginuojumim, izruodem. Anna stuosta: “Es laukūs dzīduoju i īsatrenieju! Patyka maņ dzīduot, ka atbolsu dzierd. Mums beja taida leja, pūreņš, guoju piec gūvu pakaļ i tik dzīduoju i dzīduoju! Tai i sevi ītrenēju. Taids bolss i doba, ka varēja naīsadzīduot – kai Kārlim Zariņam, par reizi “plēst”!”
Anna Šņukute soka, ka, kab byutu lobs dzīduotuojs, vajagūt talantu i uzcīteibu, ar bolsa variešonu viņ ir par moz – juotur sevi ramūs, atmatūt blokus lītys, kas var traucēt. Asūt vajadzeiga veseleiba, mīra stuoja, jo satraukums daudzim dzīduotuojim ir škierslis, kod izkuop iz skotivis, taipat juoraugūt “naredzēt” skateituoju, tik dūmuot par tū, kas juodora jūs prīškā. Operys solistim ari cīši svareiga ir poškontrole. “Ka dzīduosi ar lelom emocejom, bet nakontrolēsi sevi, bolss kaidā breidī vaira naskanēs,” profesejis smolkumus stuosta Anna.
Annys bolsa eipašeibys i raksturs, kai ari mecosopranam pīmāruotuo lūmu dažaideiba ļuovuši pīdzeivuot ari cīši garu dorba myužu, struodojūt operā da 58 godu vacuma, da 90. godu vyda. Vaicojūt, voi ir bejušys kaidys meiluokuos lūmys, Anna atsmej: “Oi, meiluokūs lūmu vaira nakai vajag! Kaids operā beja repertuars, taidys mecosoprana lūmys i asu dzīduojuse.” Priņcese Eboli “Donā Karlosā”, čyguonīte Azučena “Trubadurā”, būrauka Ulrika “Masku ballē”, meilys dīvīte Venus “Tanheizerā”, faraona meita Amnerisa “Aidā”… Annys lūmu puorskaiteišonu varātu turpynuot vēļ i vēļ – tai kūpā īstudāts i nūdzīduots vaira nakai 30 dažaidu lūmu.
Vysod vīta kaidai dzīsmei latgaliski
Nu i pi operys dorba Annai vyss nanūstuoja – paraleli operdzīduotuojis karjerai Anna Šņukute struoduojuse par muzykys školuotuoju Reigā, vokalū pedagogi Daugovpilī i Reigā, kai ari veiduoja poša sovys soloprogramys. “Maņ beja sešys soloprogramys. Kū tik es tī nabeju dzīduojuse! Vīna daļa beja operu arijis, bet ūtrei kamermuzyka, tautysdzīsmis voi kaidys cytys dzīsmis” atguodoj Anna, pībiļstūt, ka kamermuzykys dzīduošona atsaškir nu opermuzykys – kamermuzykā vaira variejs paruodeit sovu muzykalitati, īškpusi. Anna soka, ka solo dzīduošonā cīši lela nūzeime dzīduotuojam ir sadarbeiba ar koncertmeistaru, i jai vysleluokais atbolsts beja pianiste Inta Villeruša. “Muna sapynu meitine,” nūsoka jei.
Anna Šņukute cytu vydā izaceļ ari ar tū, ka sovulaik Padūmu godūs beja pyrmuo, kas soloprogramuos īsadreikstēja īkļaut dzīsmis latgaliski – tuos beja kai tautysdzīsmis, tai autordzīsmis ar latgalīšu autoru vuordim. Kai veļtejumu Annai komponists Pēteris Plakidis sovulaik sarakstejs ari solodzīsmi “Smotra tiergs Rogovkā” ar Ontona Kūkuoja vuordim, ar itū dzīsmi dzīduotuoja dabuojuse ari pyrmū vītu Jāzepa Vītuola pīminis konkursā. Iz vaicuojumu, aiz kuo dzīduošona latgaliski jai bejuse svareiga, atbiļde īt par reizi:
“A kas es asu? Latgalīte! Leidz tam nivīns nav dzīduojs nivīnu latgalīšu dzīsmi. Tālis Matīss skaitejuos latgalīts, bet jis dzīduoja tik Juoņa Ivanova dzīsmis. Latgaliski es suoču pyrmuo dzīduot. Nivīns maņ nikuo napuormete, nasuove nūst, i, kod kur brauču ar koncertim, vysod kaidu dzīsmi īkļuovu!”
Lela daļa Annys latgaliski dzīduotūs dzīšmu īraksteitys i atrūnamys Latvejis Radejis arhivā. Tī pateiceiba ir taišni Intai Villerušai. “Na jau aiz tuo, ka kaidam cīši interesātu dzīsmis latgaliski, saguoja tuos īraksteit, tei vīnkuorši beja Villerušys, kurei tūlaik struoduoja radejā par koncertmeistari, ideja,” stuosta Anna Šņukute.
Vysys dzīsmis izdzīduotys
Paraleli vysai dzīduošonai saimē izauguši diveji bārni, dāls i meita, bet niu prīcynoj pīci mozbārni. “Vīgli naguoja savīnuot dzīduošonu ar saimi, bet maņ ir ideals veirs, kurs paleidzēja ar sadzeivis daļu, nu ari bārnim saguoja cīst, ka nabeju sātā,” atsazeist Anna. Juos meita Anita Uozuoliņa (Ozoliņa) atguodoj, ka tai i sovu bierneibu pavadejuse operā: “Es dzeivuoju i izaugu operā, zynuoju vysys kulisis i aizkulisis, vysus tārpus. Pīcu godu vacumā pīdzeivuoju tī ari sovu pyrmū platoniskū mīlesteibu. Kuo tik operā naasu redziejuse – aizkulišu dzeive beja interesantuoka nakai poša izruode!”
Vysi Annys bārni i mozbārni ir īpasazynuši ar muzyku, nu kai sovu ceļu tamā cikom izavēlējuse tik mozmeita Evija Skuke (Skuķe), kurei ir komponiste i muzykys školuotuoja, – juos muzykys izgleiteibā lels īguļdejums bejs taišni Annys kai omis atbolstam i pīsavieršonai. Niu obeji – Anna ar veiru – jau laiceņu kai atsagrīzuši i dzeivoj Latgolā, prīcojās par bārnu i mozbārnu gasteišonu. Anna Šņukute soka, ka sovu ir atdzīduojuse – dzeive bejuse cīši interesanta i pīpiļdeita, deļtuo nav sajiutys, ka gribīs dzīduot vēļ. “Muni dorbi vysi apdareiti, nav vaira par kū uzatraukt. Niu pavasarūs prīcojūs par laksteigolu, kurei skaisti dzīd aiz lūga,” nūsmej Anna i aicynoj piec pīcu godu gostūs otkon.


text:
Klausīs raidejumus “Pi myusim Latgolā” (papyldynuots)
Pīduovojam nūsaklauseit producentu grupys SIA “Lietišķā Latgale” taiseitū raidejumu “Pi myusim Latgolā!”.
Catūrtdīnis raidejumā tuo veiduotuoji izzynoj, kai Ludza gatavejās vierīneigajam pasuokumam “Latvju bērni danci veda”, kai ari nūskaidroj, kas jauns bārnim teik radeits Preiļūs.
Pīktdīnis raidejumā teik atkluots, voi i kai par uzjiemiejim i jūs atteisteibu teik dūmuots Daugovpilī.
Raidejumu “Pi myusim Latgolā” klausīs:
Diveju krostu radejā – catūrtdiņ 16.30, pīktdiņ 18.30 (atkuortuojums)
Latgolys radejā – pīktdiņ 11.05, pīktdiņ 16.30 (atkuortuojums), svātdiņ 11.00, pyrmūdiņ 14.30 (atkuortuojums)
Radejā “Ef-Ei” – pīktdiņ 15.30, sastdiņ 14.30 (atkuortuojums)
Radejā Marija Latveja – pīktdiņ 12.10, sastdiņ 9.00
Vysus raidejumus sevkurā laikā var nūsaklauseit ari LaKuGā.


text:
Daugovpilī sataiseita ekspoziceja “Viedais galds” ar četrom omotu vuiceibys eisfilmom
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Vīneibys noma Tradiceju sātā Daugovpilī bīdreiba “Iniciatīvu un kompetenču atbalsta centrs”, kurā apsavīnuojuši folklorys kūpys “Svātra” aktivuokī daleibnīki, sasadorbojūt ar Daugovpiļs piļsātys pošvaļdeibys īstuodi “Vienības nams”, izveiduojuse ekspoziceju “Viedais galds” i četrys augstys kvalitatis eisfilmys par tradicionalajom prasmem, informej folklorys kūpys “Svātra” vadeituoja i bīdreibys “Iniciatīvu un kompetenču atbalsta centrs” puorstuove Sarmīte Teivāne.
Kab saglobuot i popularizēt latvīšu tautys tradicionaluos kulturys vierteibys, nūdūt namaterialuo kulturys montuojuma lītpratieju zynuošonys i prasmis cytom paaudzem, atbylstūši arhitekta Imanta Rubīna dizaina koncepcejai Arņa Vataša komanda izveiduoja Omotu ustobu ar ekspozicejis centralū elementu “Viedo galdu”, kas roda sajiutu par sasatikšonu ar symtgadeigu pīredzi – vīdumu. Tai kai ekspozicejis telpa ir nalela, bet ar augstim konstruktivajim grīstim, augstū grīstu daļa ir puorvārsta par telpu “iz škiuņa”, kas kolpuos ari par paleigmaterialu globuotivi.
Izveiduotajuos eisfilmuos meistara A. Maijera vadeibā var īsavuiceit taiseit nīdru stabulis, meistaris L. Šembelys vadeibā var izlīt voska svecis vacuokajā līšonys tehnologejā miercejūt, meistaris V. Kudinis vadeibā var saneit svīkstu kērnē i meistaris Dz. Abaronis vadeibā – pareizi sasīt pierts slūtys. Meistari na viņ metodiski paruoda, kai tū dareit, bet ari atkluoj vysaidus omotu “knifeņus” i nūslāpumus, kab dorba rezultats byutu piec īspiejis lobuoks. Eisfilmys veiduoja Latvejā i cytvīt pasaulī labi pazeistamais režisors Roberts Rubīns, operators Valdis Celmiņš, filmu scenareju veiduoja Miks Romanovskis. Multimedeju dizainu izstruoduoja daudzu muokslys i digitalūs projektu autors, video muokslinīks Māris Kalve. Eisfilmu topšonys komandys dorbu koordinēja Linda Āboliņa. Eisfilmys ir latvīšu volūdā ar īspieju izalaseit titrus i latvīšu, i krīvu, i angļu volūdā. Jamuos skaņ folklorys kūpys “Svātra” īspālātuo muzyka. Reizē ar itom eisfilmom ir suokta digitaluos datu bāzis omotu prasmu īsavuiceišonai izveide.
Piec epidemiologiskuos situacejis stabiliziešonuos Omotu ustobā pi “Viedā galda” piec īprīškeja dasacejuma vīnlaiceigi īsavuiceit kū jaunu i izzynūši pavadeit laiku varēs da 8 personu, bet, izmontojūt projektā īguoduotū apreikuojumu, Tradiceju sātys leluokajā telpā meistarklašu amatnīku vadeibā varēs dorbuotīs ari skaitliski leluokys školānu klasis, turistu grupys i cyti interesenti. Napīcīšameibys gadejumā ekspozicejis tehnologiskī rysynuojumi ļaun vadeit nūdarbeibys ari attuolynuoti nu Omotu ustobys.
Izveiduotuos filmys i ekspoziceja ir cīš nūzeimeigs īguļdejums ari Daugovpiļs ceļā iz Eiropys kulturys golvyspiļsātys 2027 titula dabuošonu. Iz prīšku ekspozicejis saturu īcarāts papyldynuot ar cytom omotu prasmem. Filmys i multimedeju dizainu veiduoja: bīdreiba “Everything Art” i SIA “Putnu studija”. Omotu ustobys telpys īkuortuošonu i ekspozicejis izveidi nūdrūsynuoja SIA “Ixi Art”, SIA “Inra dizains” i SIA “Solavi”. Ekspozicejis elementus veiduoja kūka izstruoduojumu meistars Dainis Lēgenbergs, keramike Nellija Dzalba, muzykys instrumentu meistars Kārlis Lipors i vosku sveču līšonys meistarklasem saguoduoja z/s “Kurmīši”. Projekts taps ar Vaļsts Kulturkapitala fonda mierķprogramys “KultūrElpa” atbolstu.
Tradicionalūs omotu prasmu i omotu dabiskuo puormontuošona saimēs, kas nazkod beja golvonais namaterialuo kulturys montuojuma saglobuošonys i dzeivuotspiejis pamats, itūšaļt darbojās vys ratuokūs gadejumūs. Plašajā īspieju laikā ir zuduse izpratne ari par myusu seņču dzeivi. 20. g. s suokumā lītuotī sadzeivis prīškmati, dorbareiki ir palykuši sveši ī naatpazeistami myusdīnu cylvākam, gryuši ir saprūtamys i tautysdzīsmis, i puosokys, kuramuos teik pīmynāti itī prīškmati i ar jim saisteituo jāga.


text:
Kolnasāta 1. augustā
Piec kotru desmit godu augustā latgalīši sasateik Rēzeknē i runoj par Latgolys atdzimšonu. Pyrmajā saītā 1992. godā atkluoja pīminekli “Vienoti Latvijai” i izlēme veiduot Rēzeknis Augstškolu. Tūreiz taipat kai ūtrajā i trešajā saīšonā 2012. godā dalinīki runuoja par Latgolys medejim, ekonomiku, kulturu i raudzeja davērst Latvejis viereibu Latgolai.
Diskusejā ar vīnu nu 3. pasauļa latgalīšu konfereņcis reikuotuoju filologi Ilgu Šuplinsku, Daugovpiļs Universitatis rektoru Arvīdu Barševski, žurnala “A12” golvonū redaktori Ināru Groci i uzjiemieju Andryvu Stremjanovu nu Aglyunys teik runuots par tū, kas padareits nu īprīkšiejuo saīta 2012. gadā. Raidejums vaicoj, parkū problemys, par kuruom runoj, atsakuortoj reizi nu reizis, kai ari rauga atbiļdēt, kas aktivūs i uzjiemeigūs latgalīšus tur sovā nūvodā, parkū jūs ir tik moz i kas juodora, kab taidu, kurim ryup Latgola, byutu vaira.
Raidejumu klausīs ite.


text:
Dzīsme ir grupys “Dabasu Durovys” dalinīku Arņa Slobožanina i Egila Kulmaņa kūpdorbs, kurys aranžejā pīsadaleja ari puorejī grupys muziki. Dzīsmis vuordu autors Arņs soka: “Pādi īmeiti i klusej, nu tymā pošā laikā pasoka tik daudz.” Dzīsme viestej par tū, kai piec cylvāka padareitim dorbim, leidzeigi kai piec īmeitim pādim, var pasaceit, kū jis gribiejs sovā dzeivē i iz kū tīcīs.
NOMINANTI:
Austrumkalns “Rūtoj bite, rūtoj saule”
Folklorys kūpa “Upīte” “Kur tu skrīsi vanadzini” (Artūra Slišāna remix)
Ginc un Es “Puor Gauju”


text:
Īpazeit i sadzierdēt volūdu, kurys vaira nav – lucim veļteituo ekspoziceja Ludzys muzejā
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Ludzys nūvodpietnīceibys muzejā sevkurs apmaklātuojs var īpasazeit ar jaunu ekspoziceju, kas veļteita Ludzys igaunim. Par Ludzys igaunim aba lucim sauc Ludzys apriņčī sovulaik dzeivojūšū katuoļticeigūs Latvejis igauņu etniskū grupu. Ludzys pusē luci dzeivuoja niulinejūs Pyldys, Nierzys i Ņukšu pogostu teritorejā. Līceibys par igaunim myusu dīnuos sasaglobuojušys vīneigi vītvuordūs i itymūs pogostūs pīraksteitajā folklorā.
Latgolā godu symtim dzeivuojuši vysaidu tauteibu cylvāki i ite skaniejušys vysaidys volūdys. Vēļ 20. godu symta suokuos Ludzys pusē ļauds kasdīnā runuoja Ludzys igauņu volūdā. Jau gondreiž godu symtu itei suomugru volūda pagaisuse nu kasdīnys runys – nav vaira nivīna tuos runuotuoja, pādejais volūdys pratiejs myužeibā nūguoja 2006. godā. Par tū, kai Ludzys igauņu seņči tyka Latgolā, pietnīku vydā nav vīnpruoteibys. Vīna nu verseju ir – jī tyka Latgolā kai kara biegli Leluo Zīmeļu kara laikā 18. godu symta suokuos, cyta – laikā, kod Igauneja pīderēja luterticeigajai Zvīdrejai, katuoļticeigī igauni bāga iz Latgolu.
Ludzys igauni poši sevi saukuši par “zemnīkim, lauku ļaudim” voi ari par “igaunim” i sovu volūdu attīceigi par “lauku volūdu” voi “igauņu volūdu”. Apzeimiejums “Ludzys igauni” vaira lītuots zynuotniskūs aprokstūs, īsaguojs ari apzeimiejums “luci”, kas skaņ leidzeigi igauņu volūdys vuordam “Lutsi” i ir Ludzys nūsaukums igauņu volūdā. Attīceigi nu vuorda “luci” rodīs ari apzeimiejums “lucu volūda”. Vaira par Ludzys igauņu volūdu vari skaiteit rokstā ITE.
Ludzys nūvodpietnīceibys muzejā niu sevkurs apmaklātuojs var īpasazeit ar ekspoziceju, kas veļteita taišni Ludzys igaunim. Tei pabeigta pārnejuo goda vosorā, nu pandemejis apstuokļu deļ svineigi atkluota viņ itūgod. Apmaklātuojim ir vareiba izstaiguot ekspoziceju kai individuali, tai i kūpā ar zynūšu gidu. Ekspoziceju veidoj informativi stendi, kurūs apkūpuoti vysaidi fakti par Ludzys igaunim, tūs izceļsmi, izplateibys arealu, raksteibys i kulturys eipatneibom. Ekspozicejā izvītuoti ari vairuoki kasdīnys prīškmati, kas nazkod pīdariejuši vītejim Ludzys igauņu ļaudim.
Ludzys nūvodpietnīceibys muzeja ekspoziceju i izstuožu kurators Valērijs Dzevaltovskis skaidroj, ka Ludzys viesture ir daudznacionala, tok dzeivei īmūt iz prīšku, otkon i otkon saīt puorsalīcynuot, ka vysu izpieteit i zynuot nav īspiejams.
“Tai nūtyka ari tod, kod sasatykom ar zynuotnīku, LU Lībīšu instituta pietnīku i volūdnīku Uldi Baluodi. Pasasokūt taišni juo pietejumim, mes izzynuojam, ka agruok Ludzys pusē dzeivuoja cylvāki, kam beja cytaižuoks alfabets, raksteiba i kultura. Uldis Baluodis ar sovu pietejumu ir tai kai ar dīdzeņu izviļcs nu poguotnis itū vysu kulturu,” tai Valērijs Dzevaltovskis.
Valērijs Dzevaltovskis ari pastreipoj – cīši svareigi, ka ekspozicejā cylvāki var na viņ skaiteit i vāruot, tok ari dzierdēt lucu volūdu. Ir izveiduots eipašs īroksts, kur var nūsaklauseit tautysdzīsmi latvyski i lucu volūdā. Par īroksta skaniejumu juopasasoka Ludzys foklorys kūpai “Ilža”.
Sovpus muzeja breivdobys teritorejā ir apsaverams ari vēļ vīns eksponats, kurs saistams ar igaunim, tuos ir patmalis, kas sovulaik iz muzeju puorvastys nu Cyblys pogosta Barisu sādžys i ir byuvātys piec igauņu modeļa i atsatīc iz igauņu kulturu.
Ludzys muzejs tur nūceju, ka koč kod byus vareibu ekspozicejis informativūs stendu daļu, kab stuosteitu plotuok par lucim, nūvest paruodeit ari cytuos vītuos.
Valērijs Dzevaltovskis ari soka: “Cīši svareigi ir tys, ka niu kotram interesentam ir daīmama Ludzys igauņu volūdys ābece. Tys ir kai pavedīņs iz prīšku, mozums lucu piecteči, kuri niu itamā volūdā zyna labi, ka divejus vuordus, var koč kod izdūmuot vuiceitīs itū volūdu voi vuiceit sovus bārnus i mozbārnus.” Ābece elektroniski daīmama ITE.
Sovulaik intervejā latgalīšu kulturys ziņu portalam lakuga.lv Uldis Baluodis par lucu volūdys raksteibys izveidi stuosteja, ka tys beja daudz sarežgeituok, nakai suokumā dūmuots. “Muna dūma beja, ja jau Ludzys igauņu volūda ir radnīceiga lībīšu volūdai, tod jau principā var raksteit apmāram taidā pošā veidā. Tok Ludzys igauņu volūdā ir eipatneibys, kas napasaruoda taidā pošā veidā lībīšu volūdā. Na vysuos vītuos, kur ir drusceņ garuoks patskaņs, kas naītekmej vuorda nūzeimi, jis pasaruoda fonetiski. Es nagribieju radeit sova veida Ludzys igauņu esperanto. Gribieju, lai Ludzys igauņu volūda munā gruomotā pasaruoda, kaida tei pateišom beja, bet reizē ari nagribieju radeit “pīminekli”, gribieju, lai tei byutu izmontojama modernā kontekstā,” tai skaidroj Uldi Baluodis. Pylnu interveju ar pietnīku var skaiteit ITE.
Fotogalerejā Ludzys igaunim veļteituo ekspoziceja Ludzys muzejā. Foto: Edeite Husare/portals lakuga.lv


text:
Vosoryssvātki – Svātuo Gora nūsyuteišonys svātki
Ir kluot skaistī kristīšu svātki Vosoryssvātki. Kū tod mes šymā dīnā svynam? Voi vosorys sokumu, jo tū tak var izsecynot nu šūs svātku nūsaukuma? Na gluži, bet sovu saisteibu gon te varam atrast. Lelokajai daļai ruodīs vosora ir mīļuokais godalaiks, deļtuo, ka doba pēc zīmys ir pasamūduse, laiks ir klivis pateikami sylts, školānim socās breivlaiks i sirdis nūteikti pīsapyldās ar jaunu prīcu par dzeivi, par dobu, par draugim.
Kristeiguo Bazneica Vosoryssvātkus sauc ari par Svātuo Gora nūsyuteišonys svātkim. Ar tū nūsaslādzās Leldīņu laiks. Tys, kas ir zyna par Kunga Jezus dzeivis nūtykumim i dzeivoj leidza Bazneicys liturgiskajam godam, saprass, ka Vosoryssvātku nūtykums naīzeimej tik daudz kaut kaidu nūslāgumu, bet gon tys ir otkon jauns sokums.
Pādejūs Vakareņu laikā Jezus saceja sovim muoceklim: „Īprīcynuotuojs Gors, kū Tāvs syuteis Munā vuordā, jums vysu īmuoceis i atguodynos jums vysu, kū Es jums saceju. Maņ vēļ daudz kas jums sokams, bet tū jius tagad naspējat aptvert. Bet, kod atīs Jis, Patīseibys Gors, tod Jis jums muoceis vysu patīseibu (Jņ 14, 26. 16, 12 – 13a)”. I, lyuk, pīcdesmytajā dīnā pēc Jezus augšamceļšonuos, desmit dīnys pēc Juo debeskuopšonys apsūlejums izapiļdeja. „Atīmūt Vosoryssvātku dīnai, Jezus muocekli arviņ vēļ turiejuos vīnkūpus Jeruzalemē. I pieški nu debasu atskanieja šolkūņa, kai ba tyvojūtīs bruozmainam viejam, i pīpiļdeja vysu sātu, kur jī siedieja. I jim pasarodeja it kai uguneigys mēlis, kas sasadaleja i nūsalaide puor kotru nu jim. I vysi tyka Svātuo Gora pīpiļdeiti (Apd 2, 1 – 4a)”. Vuordu sokūt, šymā dīnā apostoli tyka pīpiļdeiti ar naizsokami lelu prīcu i spāku. Jī sajieme Svātuo Gora duovonys. Ja viereigi skaitom Apostolu dorbu gruomotu, atkluojam, kai iz prīšku Svātais Gors suok dorbuotīs caur pošim apostolim i daudzim pyrmajim kristeigajim. Svātais Gors ir tys, kas suok veiduot kristeigū Bazneicu, i Jis tū dora ari šudiņ, myusu dīnuos. Cikom viņ pastovēs pasauļs, pastovēs Kristus Bazneica. I cikom viņ pastovēs Bazneica, tymā dorbuosīs Svātais Gors.
Kristīteiba nav dryuma reliģija, tei cylvāku naaicynoj staiguot nūskumušam. Tikai grāks i tuo sekys dora cylvāku pošu i juo dzeivi dryumu. Nu kristīteiba aicynoj iz prīcu, tei vad iz prīcu – iz prīcu Svātajā Gorā, jo prīca ir vīns nu Svātuo Gora auglim. Ari tys, kas ir nūsagrākuojs, ir pakritis, teik aicynuots caur grāksyudzis sakramentu i gondareišonu otkon īmontuot sovā sirdī i dzeivē tū naizsokami lelū prīcu, kū dūd dzeive Dīva žielesteibā, leidz ar tū ari Svātajā Gorā. „Jo na iešona voi dzeršona ir Dīva vaļsteiba, bet taisneiba i mīrs, i prīca Svātajā Gorā (Rom 14, 17)”.
Kristīšu prīca dzyma iz krysta lelajā pīktdīnē, bet Jezus augšamcelšonuos atkluoja mysu prīcys vysleluokū byuteibu. Sovukuort ar Svātuo Gora atīšonu Vosorysvātkūs mums dūta spieja prīcuotīs. Tik tys, kas ir sajiemis Sv.Goru, spiej pīdzeivuot eistū kristeiguos dzeivis prīcu. Sv.Sarovys Serafimam kaids jauneklis vaicuoja, kaids ir kristeiguos dzeivis mierkis. Serafims jam atbiļdēja: „Lyugšona, gavieņs, nūmūds i vysi kristīšu dorbi, lai cik ari lobi tī byutu, nav kristeiguos dzeivis mierkis, jo tī ir tikai leidzekli tuo sasnīgšonai. Patīsais myusu dzeivis mierkis – sajimt Svātū Goru. Kod Svātais Gors īt puor cylvāku ar sovu duovonu puorpiļneibu, cylvāka dvēsele teik pīpiļdeita ar naizsokamu prīcu. Svātais Gors atdzeivynoj vysu, kam Jis pīsaskar“.
Tys pots Sarovys Serafims vysod sveicynojās ar šaidim vuordim: „Muna prīca, Kristus ir augšamcielīs! Jis izrunoja kotru sastoptū cylvāku ar – „muna prīca“, taidejaidi prīcojūtīs par jū. Šei tik jaukuo izruna „muna prīka“ sliep sevī vysu Evangelija vuiceibu par cylvāku, tei atkluoj Dīva mīlesteibu i Dīva prīcu par sovu radeibu. „Cylvāks cylvākam vylks“ – soka ļaunuo gora gudreiba, „Cylvāks cylvākam prīca“ – pasludynoj kristeiguo gudreiba.
Atej, Dīvs Svātais Gors i pīpiļdi sovu ticeigū sirdis ar sovu prīcu! Prīcys pylnus Svātuo Gora nūsyuteišonys svātkus!
Prīsters Ainārs Londe, Rēzeknis Jezus Sirds katedralis draudzis vikārs


text:
Školys i školuotuojus aicynoj pīsasaceit latgalīšu rokstu volūdys vuiceišonai
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Latgalīšu volūdys, literaturys i kulturviesturis školuotuoju asociaceja (LVLKŠA) aicynoj da 10. septembra pīsasaceit īinteresātuos školys i školuotuojus, kuri ar 2022./2023. vuiceibu goda septembri gryb vuiceit 36 stuņžu kursu latgalīšu rokstu volūdā, kab veicynuotu tuos nūsastyprynuošonu i atteisteibu. Kai nūruoda LVLKŠA vaļdis prīšksādātuoja Veronika Dundure, ir izpiļdeiti vysi formalī nūsacejumi, kab latgalīšu rokstu volūdu voi nūvodvuiceibu īvīstu školā, jo apstyprynuoti kai vuiceibu prīškmatu standarti (2013), tai programu paraugi (2021).
Vaļsts Kulturkapitala fonda (VKKF) „Latvijas valsts mežu” finansātajā mierkprogramā jau ūtrū reizi pīškierts finansiejums latgalīšu rokstu volūdys vuiceišonai, tai ļaunūt vaira nakai 25 školuos Latgolā nūdrūsynuot kursa “Latgalīšu rokstu volūda” vuiceišonu i samoksu pedagogim par padareitū dorbu. Tys ir suokums latgalīšu rokstu volūdys plašuokai vuiceišonai izgleiteibys īstuodēs atbylstūši Latvīšu viesturiskūs zemu lykuma 4. panta 8. punktā nūsaceitajam: “Vaļsts i attīceiguos pošvaļdeibys nūdrūsynoj latgaliskuos identitatis i kulturviesturiskuos vidis saglobuošonu i ilgtspiejeigu atteisteibu, tymā skaitā veicynojūt latgalīšu volūdys kai latvīšu volūdys paveida vuiceišonūs, tymā skaitā izgleiteibys īstuodēs, i lītuojumu publiskajūs pasuokumūs i kasdīnys dorbā, kai ari atjaunojūt i vidē izmontojūt vītvuordus latgalīšu volūdā, tymā skaitā skaitā ceļazeimēs, vītu i īlu nūsaukumūs.”
LVLKŠA sadarbeibā ar augstškolu vuiceibspākim i školuotuojim, kuri jau vuica latgalīšu rokstu volūdu, projektā īsaisteitajim školuotuojim snēgs metodiskū atbolstu.
Aizvadeitajā vuiceibu godā itū vareibu izmontuoja 17 školys i 21 školuotuojs gondreiž vysā Latgolā (izjamūt Daugovpiļs piļsātu i Leivuona nūvodu). Tuos bejušys kai uorpus stuņžu nūdarbeibys, tok atspīgeļuotys E-klasē, školuotuoji poši izstruoduoja sovus tematiskūs planus, izceļūt taišni sovys pusis latgaliskuos vierteibys.
Pīsacejuma veidlopa juoaizpylda da 10. septembra.


text:
Folklorys kūpa “Vīteri” radejuši skaneigu videostuostu legendai par Rēzeknis Rūzi
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Rēzeknis bārnu i jaunīšu folklorys draugu kūpa “Vīteri”, raugūt atrast dažaidys cytys dorbuošonuos īspiejis pandemejis laikā, radejuši latgalīšu melodeju i dzīšmu caurveitu videostuostu legendai par Rēzeknis Rūzi.
Legenda par Rēzeknis Rūzi viestej par Volkenbergys (Muokuļkolna) kieneņu i juo trejom meitom, kuruos jis grib atdūt precinīkim. Lūceja teik par Ludzys grafa sīvu, Mareja nūbrauc iz Marienhauzenu (niulinejū Viļaku), bet Rūzei tāva izraudzeitais precinīks naīt pi sirds, jei mīļoj kūklātuoju, aiz tuo teik īslūdzeita piļs pogrobūs.
Videostuosts par Rēzeknis Rūzi filmāts ituo gods vosorā Rēzeknis nūvoda Sarkaņkolnā, pi video struoduojuse folklorys kūpys vadeituoja Sandra Stare, legendys stuostnīks ir Aivars Zīmelis, dažaiduos lūmuos īsajutuši “Vīteru” dalinīki i kūpys muzykalais vadeituojs Einārs Lipskis, video taisejs Māris Justs, bet tolkā pi vizualuos koncepcejis guojuse muokslineica Ināra Apele, ar kusteibu konsultaceju paleidzējuse horeografe i deju školuotuoja Inga Žirgule.
Sūpluok vysim mozuokim video, itys gods “Vīterim” bejs cīši darbeigs – sataiseits audioprojekts “Tā viduvējā”, niu gotovs stuosts par Rēzeknis Rūzi, kai ari sadarbeibā ar “Danču krātuvi” struoduojuši pi Latgolys i bārnu rūtaļu i daņču īroksta. “Vīteru” vadeituoja Sandra Stare portalam lakuga.lv stuosta, ka “Vīterim” napateik atsakuortuot. “Tei ir muna rakstura eipašeiba, ka asu rodūšs cylvāks. Kolektiva vadeišona maņ ir rodūšuos izpausmis īspiejis. Suokumā tū attuolynuotū pandemejis laiku uztvēru ar prīcu, jo tys lyka meklēt jaunus dorbuošonuos ceļus. Taisejom vysaidus videoklipus, pārnejā vosorā guojom puorguojīņūs, bet itūgod aiz laika “izpurynuojom” sovus masku kruojumus i sataisejom taidu klipu, attuolynuoti pīsadalejom Igaunejā storptautyskajā folklorys festivalā. Kod atguoja uzaicynuojums, nūslādzūt Dzīšmu svātku godu, sataiseit kaidu nagaru stuostu, nasagribēja otkon atsakuortuot, deļtuo nūfiļmiejom puosoku kai vīnu kūpeigu dorbu, bet tymā kotrs folklorys kūpys dalinīks īraksteja sovu teikumu – tys beja pyrmais stuosta par Rēzeknis Rūzi variants.” A par niu topušū video stuostu “Vīteri” poši smej, ka apspēlēt senejus i jaunuokus, skorbus i teikamus, dreižus i lānuokus skaņdorbus folklorys kūpai vysa lobuok saīt ar humoru i smaidu.
Folklorys kūpa “Vīteri” daudzim bārnim ir īspieja koč dzīduot īsavuiceit latgaliski. Sandra stuosta: “Cīši mozs procents “Vīteru” bārnu runoj saimē latgaliski. Tai i saīt, ka bārns narunoj saimē, narunoj nikur. “Vīterūs” mes, vysa pyrma, dzīdam latgaliski, kas vys tik ir vīgluok nakai runuot. Tys pasaruodeja aizdavumā, kod teiku par Rūzi kotram vajadzēja izstuosteit. Bet, ka mes suocam nu mozu dīnu, tod bārnim nav ituos aizturis, ka tys ir koč kas naīrosts, ka var izdareit koč kū napareizi. Munā saimē mes ari narunojam kasdīnā latgaliski, bet muns mozuokais bārns dzīd cīši drūsai, ar lelu prīcu. Pyrma dzīsmis dzīduot, mes vuicamīs izrunu, skaidrojam bārnim vysus naīrostūs vuordus.”
Sandra stuosta, ka ideja par legendu jai rodusēs nūsaceitajā Dzīšmu svātku laikā. “Pārn iz Dzīšmu svātkim bejom cīši, cīši gotovi, nu golā poši svātki nanūtyka. Tai myusu īstudātuo programa palyka naparuodeita, niu viņ palics scenarejs iz papeira. Attuolynuotajā laikā vysaiž īdzīduoju panteņus, kab bārnim byutu interesanti koč apsavērt, atkuortuot. Tai tys palyka. Tod maņ beja taida nūjauta, ka vysā nikas i cīši nabyus ar Dzīšmu svātkim i piečuok, deļtuo pārnejā rudinī roduos ideja, ka juodora koč kas sovs, koč kas ni sezonals, kas taids, kū varātu “lītuot” iz garuoka laika. Tai kai asam Rēzeknis piļsātys kolektivs, maņ roduos ideja īstudēt teiku par Rēzeknis Rūzi. Dreiži i energiski givamīs tam kluot, samekliejam tautysdzīsmis i melodejis, kas ir īvuoktys Rēzeknis apleicīnē. Vītuos, kur pīsaukta Viļaka i Ludza, atrodom melodejis nu tūs pušu. Kotru tālu, kas teikā dorbojās, mes asociējom ar kaidu muzykalu skaņdorbu. Nalaime viņ tei, ka tei teika par Rēzeknis Rūzi ir ar nalobu golu, pa vydam ari nikuo daudzi loba, deļtuo sadūmovom koč drupeit laimeiguoku nūslāgumu – naviņ izīt nu pogroba, bet ari pasaspēlej ar Rēzeknis bārnim. Kab nabyutu tai, ka itys dorbs pagaist leidzeigi kai īprīškejuo programa, rakstejom projektus, kab īmyužynuotu audio i video formatūs. Suokumā teika beja dūmuota kai izruode iz pārnejuo goda Zīmyssvātku laiku, nu otkon vysys iluzejis beja par daudzi optimistiskys. Tai vyss saguoja itaidā formatā – atsasacejom nu idejis par izruodi, bet Inārai Apelei roduos dūma par vysa īfiļmiešonu taidā kai kinu variantā. Maņ itei ideja cīši īpasatyka, jo tys vaira ļuove otkon vysu izdareit sovaižuok – padareit taidu tragikomisku, nūironizēt par stuostu.”
Sandra soka, ka jai pošai itys pandemejis laiks lics augt i byut cīši aktivai – īsavuiceit jaunys prasmis, koč dorbuošonūs ar video, nu kuo pyrma tuo bejs baile, bejušys vysys projektu īspiejis, jaunys sadarbeibys. Bārnim gon itymā laikā bejs vysaiž – kai nu kuram. “Bārnus otkon dorbuotīs aicynuoju cīši uzmaneigi, izmontuoju dažaidys viļteibys. Daži bārni attuolynuotuo dorba laikā ir uzruodejuši cīši lobus rezultatus, auguši muzykys instrumentu spēlē. Folklorys nūzarē jau vyss nūtyka – vysi īrostī konkursi, koč i attuolynuotā variantā, bet beja. Ari dorbs ar kameru, gatavejūtīs stuostnīku, anekdotu stuosteituoju konkursim, bārnim beja kai īspieja īsavuiceit kū jaunu. Bet nu beja ari bārni, kurī atkryta.”
Videostuosta “Legenda par Rēzeknis Rūzi” tapšonu atbaļstejuši Rēzeknis Kulturys i turisma centrs, Vaļsts kulturkapitala fonds, bīdreiba “ESTO” i Latvejis Finera fonds ilgtspiejeigai atteisteibai.


text:
Balūdis ar zvirbuli sasarunuoja, kūpā padareiškus olu. Padarēja olu un suoka dzert. Izdzēre jī pa vīnam māram, izdzēre pa ūtram un pa trešam. Bolūdis, kai leluoks putns, naapreiba tik mudri, bet zvierbulis, kai mozuoks, uz reizes apreiba un nukryta turpat zuolē. Boludis, uzsedis uz mīta, soka: “Slykti byus, slykti byus!” Zvierbulis, zuolē gulādams, lēni atbild: “Nikas, nikas!” Kur bejis, nebejis, kaķis uzkreit zvierbuļam viersā.
Balūdis, radzādams zvierbuļa nalaimi, atkon soka: “Slykti byus, slykti byus!” Zvierbulis soka uz kaķi: “Kai tad tu, kristītu ļaužu kaķis, napuormetis krysta, mani ēssi?” Kaķis nulyka zvierbuli zemē un gribēja mest krystu. Tam laikam zvierbulis tryukstas nu zuoles, uzsāst uz mīti un soka: “Nikas, nikas, nikas!” Un tai zvierbulis izsagluoba nu kaķa nogim.
No N. Rancāna krājuma


text:
Juoņs Livdāns – pedagogs ar muzyku i Latgolu sirdī
Intervejis autore: Sintija Augustova, portals lakuga.lv
JUOŅS LIVDĀNS ir pyušaminstrumentu spēlis školuotuojs Preiļu Muzykys i muokslys školā. Piec studejom Daugovpilī jaunīts atsagrīzs atpakaļ iz Preilim i paleidz bārnim atrast sevi muzykā. Sarunā ar Juoni par muzyku, pedagoga dorbu i izaicynuojumim attuolynuotajā vuiciešonā.
Kai tu pats sevi raksturuotu?
Kai vīnkuoršu cylvāku. Nikuo natāloju nu seve, asmu dabeigs, nadaudz ar klauna īzeimem (smejās).
Kai suocēs tova interese par muzyku?
Kod beju mozs, mama aizvede iz muzykys školu, suoču spēlēt pyušaminstrumentus. Pats muzykys školā nagribieju īt. Divus godus nikas nasaguoja, napatyka, bet trešajā godā beja lyuzuma punkts, piec kura suoce saīt i pat pasaruodeja interese.
Kod pabeidžu muzykys školu, dūmuoju, ka sovu dorba dzeivi nasaisteišu ar muzyku (smejās). Aizguoju vuiceitīs iz gimnazeju, īsapatyka sports, suoču spēlēt volejbolu. Piec gimnazejis pabeigšonys īkšejuo sajiuta saceja, ka juoīt studēt muzyku, tai suocēs muns muzykys epopejs (smejās).
Par kū tīši pyušaminstrumenti?
Ar pyušamajīm instrumentim ir taida interesanta līta – kod spēlej, var nūkert foršu sajiutu. Pats spielieju simfoniskajā orkestrī i tī pyušamī instrumenti dūd lelu spāka skaniejumu. Maņ cīši pateik klauseitīs filmu skaņu celeņus. Kod dzieržu, kai skaņ metala pyušaminstrumenti, dzieržu jūs spāku – saprūtu, ka deļtam maņ jī ari pateik. Pats ari varu orkestram īdūt spieciegu skaniejumu, kod zamajā registrā spieleju.
Tu esi nu Preiļu, kaidu laiceņu vuicejīs Daugovpilī i tagad esi atsagrīzs dzymtajā piļsātā. Kai saproti, ka sevi gribi realiziet tīši Preiļūs?
Kod īsastuoju pyrmajā kursā universitatē, īprīkšejais Preiļu Muzykys i muokslys školys direktors pīduovuoja paraudzeit struoduot par školuotuoju. Nu suokuma nabeju drūss, puorlīcynuots par sevi, bet kolektivā īsajutu. Tai jau septeni godi struodoju par školuotuoju. Maņ tī pateik struoduot, navaru īsadūmuot sevi kaidā cytā vītā. Varbyut tik Daugovpilī kaidā simfoniskajā orkestrī.
Školuotuoja profesejai ir pīvīnuotuo vierteiba?
Prūtams. Jei izapauž tymā, ka ir īspieja škoļnīkam īmuocēt nazkū jaunu, pastuosteit tū, kū jis nazyna.
Cik vīglai ir struoduot ar bārnim?
Eistineibā ar bārnim ir gryuši struoduot. Pošam ir juozyna, kū gribi īvuiceit. Daudz nervu aizīt procesā. Ka redzi, ka bārns nazkū dora, ceņšās, i jam saīt, tod rezultats dūd papyldu energeju, uzluodej i ļaun struoduot tuoļuok. Tys mani ari motivej struoduot par školuotuoju.
Nasaīt nūgurt?
Školuotuojam ir tai – navar jau škoļnīkam paruodeit tū nūgurumu. Es vīnmār ar vysim bārnim raugu struoduot ar vīnaidu atdevi. Beiguos nūgurums ir leluoks nakai piec fiziska dorba. Es lobuok škaļdeitu molku vysu dīnu i nanūgurtu tik ļūti (smejās). Bārni pajam energeju, bet tys vyss atsamoksoj, kod jim suoc saīt.
Kas tev vysvaira pateik pedagoga dorbā?
Pats golvonais školuotuojim ir redzēt, ka bārns ir īinteresiets dareit, ka jam saīt, ir gribiešona spielēt nazkū kluot, papraseit veļ kaidu skaņdorbu. Tei ir tei interesantuo sajiuta, kod esi cytam īdevs kū lobu.
Kai guoja ar attuolynuotū vuiceišonu?
Myusim vajadzeja sasazvaneit ar škoļnīkim. Tai nūtyka kotra nūdarbeiba. Es īfilmeju sovu stuņdi, vyngrynuojumus, kaidu skaņdarbu, piec tam škoļnīks atsyuta sovu progresu, pīmāram, kaidu vīnu skaņdorba daļu, kū jis nūspēlej. Es jū pasaveru, analizeju, īsoku, kū uzlobuot, vaira padareit. Tys nav tik efektivi, kai tod, ka struoduoj ar bārnu kluotīnē, bet vajadzēja pīsamāruot.
Beja ari taidi bārni, kas slynkuoja?
Prūtams (smejās). Bet beiguos vysi bārni eksamenus nūlyka, vysi skaņdorbus īsavuiceja. Daži ir taidi, kas pusgodu nikuo nadora, bet pādejuos treis dīnuos sasajam i vysu nūkuortoj. Taipat tys ir īguļdeits dorbs, divinīku navaru īlikt.
Tu ari tuoļuokū dzeivi plānoj saisteit ar muzyku i pedagogiskū dorbu?
Dūmu par nuokūtni ir daudz. Nazynu, vai byušu školuotuojs, nazynu, kur vess mani celi. Es kai breivais putnys, kerūs iz jaunim izaicynuojumim. Maņ gribīs itūšaļt spēlēt bigbendā, aktivuok koncertēt, dareit nazkū deļ seve.
Es ari grybātu turpynuot struoduot par školuotuoju, lai maņ nav tik cīši daudz škoļnīku. Ar kaidim pīcim varātu struoduot ar pylnu atdevi. Tys ir muns nuokūtnis redziejums.
Kaids ir tovs meiluokais muzykys žanrs blokus klasiskajai i akademiskajai?
Džezs mani ļūti pīsaista.
Kū dori breivajā laikā?
Breivajā laikā es parosti struodoju pa sātu, izīmu uorā izvādynuot golvu. Paspēleju klavīris sovam prīkam, īrokstu kaidu skanis celeņu. Rokstu muzyku. Lai saīt dorbu maiņa starp laukim i muzyku.
Varbyut varim dreiž sagaideit albumu?
(Smejās) Es nazynu, kai tys saīs. Laiks ruodeis. Tūp filmu muzyka, tei ari vysvaira saista. Klausūs, pats iz klavīrem īsavuicu.
Klavīru spēli ari apgivi muzykys školā?
Klavīris puorsvorā īsavuoceju pošvuiceibys ceļā. Muna mama aktivi spēlej klavīris, akordeonu, saprotu, ka es ari varu īsavuiceit. Malnais tausteņš, boltais – i jau muzyka.
Varbyut vari pastuosteit kaidu interesantu atgadejumu ar sevi?
Kaidu laiku vuicejūs div školuos. Beja situaceja, ka vīnā dīnā eksamens obejuos školuos beja gondreiž vīnā i tamā pat šaļtī. Tik kaidys 15 minotys storpā. Aizguoju iz vīnu eksamenu, izaruoda, ka maņ piec 15 minotom muzykys vydškolā ir pavysam cyts eksamens – es par jū nazynuoju.
Aizguoju paēst pušdinis, īmu atpakaļ, i dzieržu, ka nu kamerzālis skaņ pazeistams skaņdorbs. Attaisu durovys iz zāli, radzu – kai reize muna kuorta spēlēt eksamena dorbu. Nazynu, kai taida sakriteiba varēja nūtikt – beju eistajā vītā, eistajā laikā. Bez nikaida uztraukuma nūspielieju eksamenu i vyss beidzēs veiksmeigi.
Kaida ir tova attīksme pret latgalīšu volūdu, kulturtelpu?
Tei maņ ir vīna nu golvonūs lītu. Mani mozu jau baba i mama vuiceja – latgalīšu volūda ir vajadzeiga, ir juorunoj. Ikdīnā Preiļūs saīt latgaliski parunuot, bet kod braucu iz Daugovpili, tī kaids vīns nu desmit runoj latgaliski. Puorsvorā runoju latgaliski sātā. Kod maņ byus bārni, es jim obligati vuiciešu latgalīšu volūdu, lai tei ir kai palīkūša vierteiba.


text:
Stanislavam Škutānam 110
Marijaņu tāvs Stanislavs Škutāns ir bejs na tikai bazneickungs, Latgolys kulturviesturē jis ir nūzeimeigs kai rūseigs viesturis pietnīks i apraksteituojs. Jis ir bejs vīns nu nadaudzajim viesturnīkim, kuo viereibys centrā ir taišni Latgolys viesturis izpiete – pamātā vydslaiki i bazneicys viesture.
Kai gruomotys “Dokumenti par klaušu laikim Latgolā” piecvuordā nūruoda B. Bukšs, “Nu trimdys viesturnīkim Škutāns ir vīneigais, kas leidzās ar dorbu Tuo Kunga veina duorzā ir atrads par īspiejamu struoduot ari tautys dryvā.” Itymā gruomotā apkūpuoti i latgaliski tulkuoti desmit svareigi in interesni dokumenti nu Latgolys viesturis – nu 1583. da 1738. godam: revizeju dokumenti, ļustraceju i inventaru protokoli, kas sovulaik atrosti Vitebskys Centralajā arhivā i mināti jau Hilzena dorbā “Infļanteja” 1750. godā. Ruodīs, 16. g. s. revizeju protokoli ir vacuokī juridiski viesturiskī dokumenti nu Latgolys viesturis.
Pādejais juo dorbs ir rokstu kruojums “Latgolas vēstures druskas”, kas izdūts jau piec nuovis 1999. godā, nalela apjūma gruomotā apsavārta kai Latgolys i latgaļu aizviesture, tai vydslaiku i Livonejis laiku viesture, poļaku i zvīdru kara ītekme, zemnīku i cyttautīšu stuovūklis Latgolā, eisa Katuoļu bazneicys viesture. Pats autors viestulē izdeviejam Juoņam Eļkšņam par sovim “daudzu godu puteklim izgraznuotim manuskriptim” gon napretenciozai nūruoda, ka byutu apmīrynuots, ka nu tim kaida druska nūderēs tim, kas raksteis Latgolys viesturi.
Maklādams īmesļus latgalīšu volūdys i kulturys izneikumam, latgaļu ciļšu ītekmis gaisšonai i myusu dīnu latgalīšu pasivitatei i atsasaceišonai nu sovys ideņtitatis, Škutāns ituos gruomotys īvodā roksta:
Bez pasivuos voi aktivuos aizsardzeibys mīrmīleigais i vuojuokais parosti ir nūlamts izniceibai. Lai sevi pasorguotu, ir napīcīšama vysmoz pasivuo aizsardzeiba, kas pīprosa stypruokajam izruodeit soltu attureibu un pošam sovukuort styngri turētīs pi sova paguotnis montuojuma: volūdys, viesturis, cīnejamom tradicejom. Breiveibys zaudiešona, lai cik smogs sitīņs tys byutu, tautu vēļ naiznycynoj. Tauta izneikst poša par sevi, kod tei zaudej sovu pošapziņu: sovys īrašys, sovys saitis ar paguotni i puori par vysu – jo zaudej sovu volūdu, tod tei kai atseviška vīneiba jau ir zuduse.
Stanislavs Škutāns dzims 1901. goda 16. novembrī Kruoslovys pogosta Kombuļu Lelūs Unguru cīmā zemnīku saimē, mirs 1995. goda 25. februarī i paglobuots Čikagā.
Vuiceibys jis suoka Kruoslovys pamatškolā, kas atsaroda 12 kilometru nu tāva sātys, kara deļ turpynuoja Dagdys piļsātys školā. Pyrmuo Pasauļa kara laikā kai dzeļžaceļa struodnīks aizbrauce iz Krīveju, piec kara vuicejuos Aglyunys gimnazejā i 1926. godā īsastuoja marijaņu kļūsterī Viļānūs. Piec goda īsastuoja Reigys Goreigajā seminarā, a 1930. godā arhiveiskups Springovičs jū īsvieteja par bazneickungu, tok jis turpynuoja studejis – studēja viesturi Latvejis Universitatis Filologejis i Filozofejis fakultatis Viesturis nūdaļā.
Paraleli tam laikā nu 1933. da 1938. goda Škutāns struoduoja Aglyunys gimnazejā par viesturis školuotuoju i nu 1933. goda studēja Romys katuoļu teologejis augstškolā, kū veice ar licenciata gradu.
Kod krīvu okupacejis deļ nu školuotuoja dorba Škutāns beja spīsts aizīt, jis beja bazneickungs Talsūs, ite ari puorlaide baigū godu – guoduoja ari par Lameņu, Dundagys i Uorlovys katuoļu goreigū apryupi. Vuocu okupacejis laikā jis beja Reigys Goreiguo seminara inspektors i profesors, nu 1943. goda lektors LU Katuoļu teologejis fakultatē i saraksteja sovu diplomdorbu “Liturgiskais gods viesturiski hronologiskā skatejumā” i īgiva teologejis kandidata gradu. 1944. godā jis izceļuoja iz Vuoceju i Romā dzeivuoja Marijaņu kongregacejis centraluos puorvaļdis sātā, struoduoja Marijaņu kongregacejis prīsteru seminarā i turpynuoja studejis benediktinu vadeitajā Sv. Anzeļma augstškolā, leidz 1948. godā īgiva doktora gradu teologejā par dorbu “Psalmodiae rationes liturgicae secundum “Enerrationes in Psalmos Sancti Augustini””, cytūs olūtūs mynātu kai “Sv. Augustina īskoti par saļmu dzīduošonys nūzeimi liturgejā”.
Romā Škutāns dzeivuoja da 1964. goda, nu 1952. goda beja Marijaņu kongregacejis generalpadūmnīks, a 1957. godā marijaņu tāvu Centraluos Vadeibys vieleišonuos tāvu Škutānu īvielēja par Marijaņu generalprīkšnīku. II Vatikana koncilā tāvs Škutāns pīsadaleja kai pylntīseigs lūceklis kūpā ar V. E. veiskupim A. Urbšu, J. Rancānu i B. Sloskānu. Byudams Marijaņu generalprīkšnīks, tāvs Škutāns nūdybynuoja latvīšu Marijaņu sātu Čikāgā. Administrativais dorbs pajēme daudz laika, pietnīceibai Škutāns varēja pīsavērst tik piec izceļuošonys iz Čikagu.
Tāvs Škutāns aktivi pīsadaleja latvīšu trimdys dzeivē i atbaļsteja Latgaļu Izdevnīceibys dorbu, publicejūt rokstus izdevnīceibys izdavumūs: žurnalā “Dzeive”, rokstu kruojumā “Acta Latgalica” i avīzē “Latgolas Bolss” par religejis, viesturis i kulturviesturis vaicuojumim. Juo dorbi baļsteiti iz viesturis olūtim i dokumentim, kas saraksteiti latiņu, vuocu, krīvu i poļaku volūdā. Itī roksti daleji apkūpuoti 1999. godā Rēzeknē izguojušajā gruomotā “Latgolas vēstures druskas”.
Jau nu školys laika Škutāns ir pīsavierss literarajai darbeibai, 20. godūs izdevs gruomatenis par svātūs dzeivi i publiciejīs žurnalūs “Katōļu Dzeive” i “Zīdūnis”, laikrokstā “Latgolas Vōrds”. Roksti puorsvorā par religiskom i didaktiskom temom, tok pasaruod ari interese par latvīšu i latgalīšu ideņtitatis vaicuojumim. Tai, par pīmāru, 1927. godā “Zīdūnī” jis publicej rokstu “Par golvonuokom latvīšu tautys rakstura pazeimem”.
Grybātūs nūvēlēt nūbeigumā – kab Latgolā nu jauna rostūs i struoduotu jauni i spiejeigi latgalīšu viesturnīki, kas var i gryb turpynuot jau īsuoktū dorbu nūvoda viesturis pietnīceibā. Kas gon cyts, ka ni poši latgalīši vyslobuok var izpieteit sovu viesturi.
Stanislava Škutāna bibliografeja:
Svātas Katres dzeive (1923)
Svātō Stepona dzeive (1924)
Liturgiskais gods vēstures hronologiskā skatejumā (1943)
Misionaru darbeiba Latgolā (1953)
Dīva mōtes kults un Mōras zeme (1954)
Nu marijaņu 300 godu vēstures (1673-1973) (1973)
Dokumenti par klaušu laikim Latgolā (1974)
Katōļticeibas vēsture un katķisms (1980)
Latgolas vēstures druskas (1999)
Roksta sagataviešonā izmontuotī materiali:
Budže A. Latvijas Romas katoļu priesteri II. – R., 2010.
Bukšs B. Vēsturnīks Stanislavs Škutāns. // Dokumenti par klaušu laikim Latgolā. – 1974.
Salceviča I. Gadsimts latgaliešu prozā un lugu rakstniecībā: 1904-2004. – R., 2005.
Teirumnīks F. Tāvs Stanislavs Škutāns. // Škutāns S. Latgolas vēstures druskas. – Rēz., 1999.
Rokstu sagatavēja Ilze Sperga.


text:
2017.gads uzjāmumim „NewFuels” RSEZ SIA i „Energy Resources CHP” RSEZ SIA beja viesturiski nūzeimeigs.
Vyisu darbinīku kūpeiguo dorba rezultatā tyka puorspāti viesturiskī ražuošanas rekordi, kai ari saņimtys naskaitamas bolvas, nu kurom svareiguokuos:
- „NewFuels” RSEZ SIA uzvara konkursā „Eksporta i inovacejas bolva 2017” kategorejā „Eksportspiejeiguokais komersants”. Kūpā ar golvonū bolvu mes sajāmem ari sertifikatu par konkursa logotipa izmontuošonu mārketinga nūlyukūs
- Valsts ījāmumu dīnesta bolvu nominacejī “2016.goda leluokīs nūdūkļu moksuotuojs Latgalis planaveibys regionā mozūs nūdūkļu moksuotuoju grupā”, kū dabuoja „Energy Resources CHP” RSEZ SIA
- Riezeknis specialuos ekonomiskuos zonys jubilejis pasuocīnī myusu uzjāmumi īgive gūdpylnū titulu „Goda uzjāmums” i izceinieja pyrmū vītu itaiduos kategorejuos:
- „Energy Resources CHP” RSEZ SIA – „Goda ražuotuojs”, „Lieluokais nūdūkļu moksuotuojs”, „Sociali atbiļdeiguokais uzjāmums”
- „NewFuels” RSEZ SIA – „Goda sadarbeibas partners”, „Goda investicejis”.
Neapšaubāmi, itī apbolvuojumi ir vysas „NewFuels” RSEZ SIA i „Energy Resources CHP” RSEZ SIA darbinīku komandas, kai ari myusu sadarbeibas partneru un akcionara dorba rezultats.
Maņ beja lels gūds tikt uzaicynuota i pīzadaleit oficialajā pīņimšonā pi Latvejis Republikas Prezidenta Raimonda Viejūņa kunga par gūdu Latvejis Republikas Proklameišonas 99.godadīnai; uzjāmuma puorstuovi pīsadalieja konkursa „Eksporta un inovacejis bolva 2017” uzvarātuoju apbolvuošonas ceremonejā, kura ari nūtyka Prezidenta pilī i šymā breidī ir augstuokais myusu dorba nūviertiejums.
Grybu pasateikt kotram nu Jiusim par produktivū kūpeigū dorbu, paleidzeibu i atbolstu. Asu puorlīcynuots, ka 2018.godā mes sasnīgsim jaunys viersūtnis!
Nu visas sirds apsveicu Jiusus Zīmyssvātkūs i Jaunajā godā! Nūvieleju dvieselis mīru, optimismu, ticeibu sovim spākiem, tyvu cylvāku atbolstu!
Lai Jiusus īskauj vyss lobais, komforts i puorticeiba, a kotra jauna dīna lai duovoj pozitivismu i puorlīceibu jaunu mierķu sasnīgšonai, lai kotrs nūtykums Jiusu dzeivī ir breinumains, kas douvoj lobu nūskaņuojumu!
Mīru gimenī, dvieselī i neaizmierstamas pozitivas emocejis!
Ar cīni,
Roman Vdovychenko
Apsveikumi


text:
Rēzeknē pīminēs Fraņci Kempu
13. decembrī 14.00 Latgolys kulturviesturis muzejā (Atbreivuošonys alejā 102, Rēzeknē) nūtiks tradicionaluo Viesturis šaļteņu pītura, kurymā itūreiz tiks pīmynāts vīns nu nūzeimeiguokajim pyrmuos latgalīšu inteliģeņcis puorstuovim – Fraņcs Kemps, partū ka decembris paīt juo jubileja zeimē, informej muzeja puorstuove Anna Līpenīte.
Fraņcs Kemps maineja pyrmuos latgalīšu atmūdys gaitu, īsastuojūt par tautyskuos pošapzinis, Latgolys atdzimšonys idejom i konsekventi aizstuovēja dūmu par Latgolys autonomeju.
Pasuokumā viesturis magistre Ināra Juškāne prezentēs sovu pietejumu “Latgalieši un latvieši vēsturiskā ceļā uz vienotu valsti Franča Kempa uzskatos”, kurymā dorba autore stuosteis par Latgolys atmūdu 19. gs. beiguos – 20. gs. suokuos, tū veidojūšajim i kavejūšajim viesturiskajim apstuoklim, sovpateibom i cytom lītom caur Fraņča Kempa redzīņa pryzmu, kai ari dūs īskotu dažaidu pietnīku viertiejumūs i redzīņūs par Fraņča Kempa īskotim.
Īīšona – breiva.


text:
Izsludynuots vēļ vīns Latgolys kulturys programys projektu konkurss
Vaļsts Kulturkapitala fonds izsludynuojs projektu pījimšonu mierkprogramā “Kulturys programa Latgolā”, kurymā projektus var īsnīgt da 12. oktobram.
Programys mierkis ir styprynuot nacionalū identitati i sabīdreibys salīdieteibu, atbolstūt projektus, kas radeiti ci nūteik Latgolys regionā i kas vārsti iz kulturys atteisteibu Latgolā.
Par projektu nūsacejumim, īsnīgšonu i nūformiešonu – verīs nūlykumā. Dasacejuma veidlopys i vaira dazynuošonai verīs Vaļsts Kulturkapitala fonda sātys lopā ITE.


text:
“Pi myusim Latgolā” saruna ar Ainaru Puduli
Raidejuma “Pi myusim Latgolā” veiduotuoji turpynoj īpazeistynuot ar interesantim i naparostim latgalīšim. Itūreiz raidejumā gastej Ainars Pudulis, kurū Latgolā vaira zyna kai breivdūmuotuoju ar naparostu redzīni.
Ainars Pudulis ir slovonuo pūdnīka Oduma Kuopusteņa mozdāls. Pats Ainars ar nūžālu soka, ka vactāva omotu tai i naīsavuiceja. Jis stuosta, ka pi vacvacuokim puorsvorā gastejs viņ školys breivlaikūs, partū ari laikam tai eistyn nav saguojs veļteit laiku vactāva omota puorjimšonai.
Ainaru Puduli var saukt par Latgolys baņkīri. Jam ir interesanta i sovpateiga pīredze uzjiemiejdarbeibā, ar kurū niu jis doluos raidejumā “Pi myusim Latgolā”.


text:
Austrumlatvejis koncertzals izsuocs personala atlasi
Rēzeknis piļsātys pošvaļdeibys uzjāmums „Austrumlatvijas koncertzāle” izsuocs personala atlasi dorba jaunajā Austrumlatvejis regionalajā daudzfunkcionalajā centrā aba koncertzalā. Da 31. augustam izsludynuota dasasaceišona vakantajam tehniskuo direktora, marketinga specialista, pasuokumu producenta i lītveža omotim.
Cytu darbinīku, tūs skaitā tehniskūs darbinīku, atlase paradzāta ituo goda beiguos. Ituos šaļts daudzfunkcionaluo centra vadeibys modeļs paradz gondreiž 15 jaunu dorba omota vītu sataiseišonu. Koncertzala byuviešonys īšonai iz golu i nūdūšonai lītuošonā, dorbā tiks pījemti tehniskī darbinīki, pasuokumu realizacejis, kulturys i marketinga specialisti.
Koncertzala vadeiba nūruoda, ka centra darbeibys strategeja paradz, ka darbinīku skaitu papyldynuos ari tādinejuo pyutieju orkestra „Rēzekne” muziki. Pi tuo jaunys dorba vītys rassīs ari leidz ar restorana darbeibys izsuokšonu, kū dareis konkursa kuorteibā izraudzeits privats operators. Taipat struodojūšūs skaitu papyldynuos ari kinu pakolpuojuma nūdrūsynuošona koncertzalā. Planavuots, ka daudzfunkcionalais koncertzals, aktivizejūt dorbu i leidz dorbojūtīs ari piļsātys Turisma atteisteibys centra aktivitatem, pozitivi ītekmēs pakolpuojumu snīdzieju sektoru piļsātā, jo daudzfunkcionaluo koncertzala apmaklātuoji byus na viņ regiona, nu ari Latvejis i pīrūbeža regionu īdzeivuotuoji.
Austrumlatvejis regionalais daudzfunkcionalais centrs sovu darbeibu pylnā apmārā planavoj izsuokt 2013. godā.
Vaira informacejis par omotim i izvirzeitajom praseibom verīs Rēzeknis sātys lopā ITE. Dasacejumu (dzeivis guojumu i motivacejis viestuli) juoīsnādz da 31. augustam, syutūt iz adresu: Atbreivuošonys aleja 93, Rēzeknē, LV 4601 (ar nūruodi SIA „Austrumlatvejis koncertzāle”). Cytu darbinīku (ari tehniskūs) atlase paradzāta ituo goda beiguos.


text:
Kū nalatgalīši dūmoj par Latgolu?
Roksta autore: Sintija Augustova, portals lakuga.lv
Tūs cylvāku, kas nadzeivoj Latgolā i kuru saknis nav nu itenis, vydā nareši ir pastuoviejs prīkšstots, ka Latgola i latgalīši atsaškir nu cytu Latvejis nūvodu īdzeivuotuoju. Lai izzynuotu, kaidys ir nalatgalīšu dūmys par Latgolu i latgalīšim, portals lakuga.lv lyudze treis jaunītem pasadaleit ar sovim prīkšstotim.
Kas ir latgalīts i kū jis ād?
Vuordineicuos i zynuotniskuos publikacejuos var atrast vysaidys definecejis, kas teik saprosts ar jiedzīni “latgalīts”, tok kotra poša prīkšstots i asociacejis itam vuordam var byut atškireigys nu gruomotuos raksteituo. Studente Rūta nu Valkys iz vaicuojumu, kas ir latgalīts, atsoka: “Latgalīts ir Latvejis īdzeivuotuojs, Latgolys īdzeivuotuojs ar izteiktu pīdereibu sovai specifiskajai kūpīnai, grupai.” Sovukuort Helēna, kas dzeivoj Piņķūs, natuoli nu Reigys soka: “Munupruot, latgalīts ir cylvāks, kurs dzeivoj kaidā nu Latgolys piļsātu.”
Studente Viktorija, kura īt nu Līpuojis par latgalīšim soka: “Munupruot, latgalīts vinmār ir atsaškirs nu latvīšu, varbyut pi vainis ir mentalitate. Latgalīši maņ saistuos ar darbeigom bitem. Ka īpazeistu latgalīti, tod zynu, ka byus ceņteigs i darbeigs.”
Dažaidūs turisma bukletūs teik aktivi reklamāts Latgolys kulinarais montuojums. A kaidi ir jaunīši prīkšstoti, par tū, kū latgalīši ād? Rūtai i Viktorijai pyrmuo asociaceja ir buļbis. “Vysi latvīši zyna, kas ir buļbis, i zyna, ka vuords “buļbe” īt nu Latgolys,” uzsver Viktorija. “Latgalīts, kai sevkurs latvīts, ād parostu iedīni. Pyrmais, kū īsadūmoju, ir sutynuoti kuopusti, kuopustu zupa, galis i uobeļu peirāgi – sātā taiseits iedīņs,” sovūs prīkšstotūs doluos Helēna.
Ar kū saistuos Latgola?
Vaicojūt, kaidys asociacejis rūnās, dūmojūt par Latgolu, Helēna soka: “Pyrmais, kas īt pruotā, kod dzieržu vuordu “Latgola”, ir Daugovpiļs.Maņ tei līkās taida eistyna latgalīšu piļsāta. Vēļ Latgola asociej ar latgalīšu voludu i smukū dobu. I tradicejom, latgalīšu dzīsmem, kinom, eipaši kinu “Cilvēka bērns”, i Boņuku.” Leidzeigi prīkšsoti ir ari Rūtai, ari jai Latgola saistuos ar cīši boguoteigu kulturu i dobu.
Sovukuort Viktorijai pyrmais, kas īt pruotā, dūmojūt par Latgolu, ir daudzī azari, cylvāki, kas pļaun zuoli ar izkapti: “Tys ir pyrmais, ar kū asocieju Latgolys nūvodu. Pi myusim, Līpuojā, naasmu pamanejuse, kab pļautu zuoli ar izkapti, bet munys sātys pogolmā (red. pīz.: Viktorija dzeivoj daudzdzeivūkļu sātā) nazkod ganejuos gūvis.”
Atškireibys nu cytu Latvejis nūvodu
Iz vaicuojumu, voi i ar kū Latgola atsaškir nu cytu Latvejis nūvodu, studente Ruta atsoka: “Latgola nu cytu nūvodu atsaškir ar sovu volūdu, specifiskū kulturu, ar tū, ka rūbežojās ar cytom vaļstim. Latgola atsaškir veļ ar tū, ka tei vīnkuorši ir Latgola. Cylvākūs, kas nuok nu Latgolys, ir kas taids, kū navar apraksteit, nazkas taids, kuo nav nikur cytur.” Ari Helēna, kai vīnu nu atškireibu miņ latgalīšu volūdu i tradicejis. “Maņ līkās, ka Latgolā ir cīši forši, komunikabli, atraktivi i atvārti cylvāki. Kūpumā Latgola maņ asociej ar nazkū pozitivu,” pībylst jaunīte.
“Latgolā ir daudz taidu nianšu, kas ir tikai Latgolā. Latgalīši cīši izjiut pīdereibu sovam nūvodam.
Kūrzemnīkam nav tik interesanti byut par kūrzemnīku kai latgalīšam ir byut par latgalīti.
Latgola varātu byut tyva Krīvejai gon mentalitatis, gon ari volūdys ziņā. Es kai kūrzemneica eisti napuorzynu Latgolys pusi, leidz ar tū līkās, ka tī varātu byut lela Krīvejis ītekme. Latgalīšu volūda ir leidzeiga lītuvīšu i krīvu volūdys sajaukumam,” sovūs prīkšstatūs par Latgolu i latgalīšim doluos Viktorija.


text:
Cytaidi latviskais. Pa Latgolys karūga pādim
Latgolys apceļuošonys stuostu trešuo sezona teik nūslāgta ar raidejumu par Latgolys karūgu. Tys pleivoj pi pošvaļdeibu kuormu, školu, radzams pi mašynu styklu i rūtoj suvenirus, tū jem leidza misejis karaveiri dīnejūt uorpus Latvejis rūbežu i latgalīši, kas laimi vaicoj cytur pasaulī. Tok, voi zynoms ir fakts, ka tuo idejis autors ir viesturnīks Mārs Rumaks, kurs na popularitatis, nu patriotisma i idejis aicynuots izveiduoja Latgolys karūgu, palaide tū tautuos i itūšaļt realizej biznesu, kas paleidz privatpersonom, uzjāmumim, pat saimem i kuozu svieteituojim tikt pi sevkura veida i formys karūga. Raidejuma vadeituojs, latgalīšu rakstnīks Valentins Lukaševičs izzynoj, kai struodoj uzjāmums “Baltic Flags” i kaidys idejis i nūdarbis vēļ pruotā Māram Rumakam.
Mārs i juo dzeivisbīdre Baiba, kas Kūrzemi nomainejuse pret Latgolu, izveiduojuši ari viesturiskūs rekonstrukceju klubu “Kroma kolna bruoliste”, kas pietej senejūs latgaļu tykumus, tradicejis, atjaunoj rūtys i tautys tārpus. Vēļ jim ir zyrgi i daudz lobu ideju, kai dzeivuot i justīs laimeigim Latgolā.


text:
Latgalīšu muokslineicys pīduovoj izstuodi „Kaķi. Četras runces”
Preiļu kulturys nomā leidz ituo goda 20. martam apsaverama latgalīšu muokslineicu Agrys Ritinis, Ilzis Griezānis, Vēsmys Ušpelis i Vijis Stupānis gleznu izstuode „Kaķi. Četras runces”. Gleznom rakstureigys spylgtys kruosys, tamuos atsakluoj kaču dažaiduos personeibys, jūs raksturs i attīksme pret apleicejū vidi.
Muokslineicys ari īprīkš ir veiduojušs kūpejis izstuodis, pārnejuo goda vosorā juos skateituojim pīduovuoja izstuodi „Četri vēji”.
Karteņa: LaKuGys arhivs
Ziņu sagataveja: LaKuGa


text:
“Upītes Uobeļduorzu” vadeis Juoņs Skuteļs
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
21. septembrī jau ostoņpadsmitū reizi, svietejūt simbolisku pylngadeibu, Viļakas nūvoda Upītē nūtiks vacuokais latgalīšu muzykas i aiļu festivals “Upītes Uobeļduorzs”, kuru itūgod vadeis komikis Juoņs Skuteļs. Tymā pīsadaleis kai latgalīšu muziki, tai literati – “Dabasu Durovys”, “Unknown Artist”, “Trešīs Ņutona lykums”, “Žvūrgzdyni”, Ilze Sperga, Anna Rancāne, Ligija Purinaša i cyti. Ituo goda festivala eipašais gosts byus grupa “Linga”.
“Upītes Uobeļduorzs” ir vīneigais festivals, kurš namaineigi kotru godu puļcej latgalīšu literatus i muziķus, īpazeistynojūt kai ar jaunim vuordim latgalīšu kulturā, tai aicynojūt latgalīšu muzyku i literaturu atkluot kotram interesentam. Naiztryukstūša festivala tradiceja ir ari kaids eipašais gosts – festivalā uzastuojs gon Renārs Kaupers, gon aktrise Zane Jančevska, gon dzīsminīks Kārlis Kazāks, grupys “Inokentijs Mārpls”, “Gain Fast” i cyti gosti. Itūgod festivala vadeišona uzticāta komikim Juoņam Skuteļam, kurs pats ari īt nu Latgolas, bet eipašūs gostu gūdā itūreiz byus grupa “Linga”.
Pylngadeibys festivalā “Upītes Uobeļduorzs” 21. septembrī itūreiz uzastuos muziki i grupas: “Dabasu Durovys”, folkloras kūpa “Upīte”, “Gandreiž 10nīkā”, “Trešīs Ņutona lykums”, Vinsents Kūkojs, “Unknown Artist”, “Kei-Rei”, “Žvūrgzdyni”, Rihards Krilovs, Saļņovas kapela i Santa Savicka-Drozdova, bet literari prīcēs Mārīte Slišāne, Ligija Purinaša, Karonhisake, Mārīte Bikovska, Ilze Sperga, Ineta Atpile-Jugane, Līvija Liepdruviete, Anna Rancāne i Dagneja.
Meilas aiļu i dzīšmu festivala “Upītes Uobeļduorzs” aizsuokums meklejams 2002. godā, i tys ir vacuokais da ituo nūteikūšais latgalīšu festivals pasaulī. Pasuokuma idejas autors ir latgalīšu literats, nūvodpietnīks Ontons Slišāns, kurš sovulaik īsadūmuoja sataiseit sovpateigu dzejas dīnom veļteitu festivalu, kab popularizātu i saglobuotu latgalīšu volūdu. Pošu reizi festivala organiziešonu turpynoj Ontona dāls Andris Slišāns ar saimi, saglobojūt festivalu kai kasgadeju latgalīšu sasatikšonas reizi, kurā skaņ latgalīšu volūda. Pyrma diveju godu topa ari jauna festivala “Upītes Uobeļduorzs” himnas verseja, kuras īrokstā pīsadaleja vairuoki Latvejā populari muziki – Māra Upmane-Holšteine, Renārs Kaupers, Kaspars Zlidnis, Guntis Rasims, Kristaps Rasims, Guntra Kuzmina-Jukna i Arņs Slobožanins.
Atsaverūt iz aizvadeitajim niu jau ostoņpadsmit festivala godim, “Upītes Uobeļduorzs” reikuotuojs Andris Slišāns soka: “Verūtīs iz “Upītes Uobeļduorza” 18 godim, ir paspiejuse izaugt paaudze, kas cytuoži navar īsadūmuot septembri bez festivala, bez dzejas i dzīsmem latgaliski. Prīcej, ka dzejnīka Ontona Slišāna izsapņuotais sapyns ir dzeivs, aug lyls i šūgod palīk “pīaudzs”. Kotru godu kuods breinums nūteik i mest tū breinumu rodam.”
Festivala īejis beleti byus nūpārkami iz vītas pyrma nūtikšonas 21. septembrī, suokums 19.00. Beletu cena nu 18.40 leidz 19.00 byus 3,00 €, bet piečuok 5,00 €. “Upītes Uobeļduorzs” reikuotuojs ir Namaterialuos kulturas montuojuma centrs “Upīte”.
Festivala nūtikšonu atbolsta Vaļsts kulturkapitala fonds, Viļakas nūvoda dūme, ZS “Kotiņi”, SIA “Dolo”, SIA “Advors”, Zīmeļlatgolas laikroksts “Vaduguns”, latgalīšu kulturas ziņu portals lakuga.lv i “Anneles zeme”.
Roksts sagataveits projekta “Latgales kultūrtelpa: problēmas, analīze un atspoguļojums portālā lakuga.lv” ītvorūs. Projektu finansej Medeju atbolsta fonds nu Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu.


text:
Par šmakovku i turismu
Intervejis autore Laura Stepiņa
Latgolys Šmakovka Malnovā ir vīta, kur izbaudeit Latgolys šmakovku aba garšu i pasasmeļt energeju. Juoņs Krivtežs – Šmakovkys saiminīks – ir eistyns latgalīts, kurs aktivi struodoj pi tuo, lai ari Malnovys pusē byutu vāruojama ekonomiskuo augšupeja. Pošlaik turistim ir vareiba gasteit Malnovā vysu dīnu – gon gordai paēst, gon apsavērt tūs Hitlera bunkurus i izbaudeit vairuoku sortu šmakovkys.
Kai roduos ideja par Latgolys Šmakovkys izveidi?
Pyrmkuort, jau deļtam, ka nikod nabeju pamets dzymtū Malnovu, ari studeju laikā Reigā gondreiž kotrys breivdīnys brauču iz Latgolu i beja apziņa, ka ir joatdūd poruods dzymtai pusei, ka jei mani izaudzynuoja taidu, kaids es asu! Navarieju sasamīreit ar tū, ka beja tai, kai “runoj”, ka ite ir depresivs regions, nikas nanūteik, vysu ver cīt, tymā pat laikā vītejuo vara šmuki gierbās i gleiši runoj jau 30 godu garumā, siežūt iz vaļsts budžeta olgu nasaprazdami, ka teišom asam tuoli nu Reigys i ka teišom ir problemys, kuru rysynuošonai šmuku runu ir par moz. Vajag īguļdeit lelu dorbu, lai nūstuodeit vītejūs uzjiemiejus vīnleidzeiguos pozicejos koč voi ar Preiļu uzjiemiejim, kam nav rūbežys gar molu, kai tys ir Kuorsovys i cytūs nūvodūs. Malači lauksaimnīki i cyti asūšī uzjiemieji, kas investej atteisteibā, ražoj, eksportej, bet jūs ir par moz, vajag radeit jaunus i jaunus, lai pošvaļdeiba spātu iztikt bez izleidzynuošonys fonda naudys.
Ar sovu darbeibu ceru suokt kēdis reakceju, ka ari cyti jaunīši brauks prūm iz Reigu, uorzemem, atsagrīzs, izkruos pīredzi struodojūšūs uzjāmumūs, uzkruos kapitalu i izveiduos nalelys/lelys ražuotnis dzymtajā golā tymā jūmā, kas pošim ir saistūša, – voi tei ir dronu ražuošona, e-komercejis pakolpojumu snīgšona voi turisms.
Vysa atteisteiba teik plānuota, dorūt tū, kas šudiņ aktuals, reit jau vairs nav; ir napuortraukti juopīsalāgoj, josamaina laikam leidza.
Izveiduots iņteresants logo. Kai tys roduos, i kū tys nūzeimej?
Pyrmais, kas Malnovā suokce ražuot šmakovku, beja muižnīks Nikolajs Šadurskis. Kod 19. gs atcēle dzymtbyušonu, zemnīki atsasaceja piļdeit klaušys i ar sokumim padzyna jū, vīneigī, kas beja palykuši juo pusē, beja suņs i uozs, kas ari sorguoja mīžu vuorpu, paleidzādami jam saglobuot darynuošonys tehnologejis.
Kas ir jiusu leluokī paleigi?
Vysleluokais atbolsts i paleidzeiba beja nu saimis, nu tāva, nu cylvāku, kurus īpazynu, veidojūt Latgolys šmakovkys muzeju, i nu draugu, kuri atsasauce iz kotru paleigā saucīni.
Kaids turisma maršruts pošlaik teik pīduovuots?
Beidzūt asam pīpiļdejuši nūvoda sapynu, spiejam uzjimt lelū autobusu ar turistim i nūdrūsynuot jim ekskursejis programmu vysai dīnai. Maršrutu mes operativi mainom atkareibā nu tuo, cikūs gosti īsarūn myusu golā – ka nu Reigys, tod suocam ar pušdīnem muižnīka gaumē pi Latvju saimineicys Ainys “Dzīlēs”, īmam pa muižnīka atstuotim pādim, apsaverūt juo saimnīceibu, parku i muižu, kurys parkā ir apslāpti Hitlera bunkuri, leidz atīmam da Latgolys šmakovkys muzeja, kur var izbaudeit Latgolys goru i dazynuot iedīņu i dzierīņu pagataveišonys tehnologejis.
Voi šmakovkys dadzynuotovā teik gataveitys dažaidu sortu šmakovkys? Kotram sortam ir sova zaceite?
Pošlaik turistim teik pīduovuota vairuoku veidu šmakovka. Prūtams, pi ūgu uzliejuma špeks nasaprosa pat eistam latgalīšam, deļtam kotram sortam sova zaceite. Bet seikuok par tū vysu var dazynuot iz vītys!
Cik īinteresāti ir turisti?
Turistu plyusma ar kotru godu aug, bet zam tuo vysa stuov pamateigs dorbs. Lai cik sovaiži naizaklauseitu, stypri paleidz konflikti i namīri pasaulī, cylvāki suoc baudeit Latgolu. Kai pīaug turistu plyusma, tai uzaloboj i dažaidojās pīduovojums, serviss i jūma var atsateisteit tuoļuok. Dīvamžāļ pagaidom mes navarim runuot par desmitim tyukstūšu cylvāku, kod sasnīgsim miljonu godā, varēsim runuot par turisma jūmu kai taidu. Tys, ka agenturys saskaita vysus kopejneicu, muzeju i vīsneicu apmaklātojus vīnā maisā i nūsauc grandiozu ciparu – tys pavysam nav tyvu realitatei, juodola vysmoz ar 10.
Niu ir atvārti vysmoz treis leluoki i mozuoki šmakovkys muzeji, ar kū Malnova ir eipaša?
Kai saceja apmaklātuoji, kas ir bejuši vysūs, – vysi ir eipaši i unikali, tai ka ir vārts apmeklēt vysus.
Kaidi ir nuokūtnis plani?
Pīsaistiet nūvodam 10 000 moksuotspiejeigu turistu četrūs turisma sezonys mienešūs, lai maņ voi kaidam cytam byutu rentabli uzturēt vīsneicu ar individualim numurenim vysmoz 50 cylvākim.
Pīsasokit gostūs pa teleponim: +37128321856, 26538016 voi rokstūt
latgalessmakovka@gmail.com