text:
Fraņcs Trasuns: storp politiskuom kaisleibom i intrigom gazetys “Zemnīka Bolss” publikacejuos
Roksta autors: Kaspars Strods, Latgolys Kulturviesturis muzeja specialists kulturviesturis vaicuojumūs.
20. godu symta suokumā Pīterpilī aktivi suoce dorbuotīs Latgolys sabīdriskī, politiskī i kulturys darbinīki. Vins nu aktivuokūs beja gareidznīks Fraņcs Trasuns (1864–1926). Taišni jis vadeja viesturiskū Latgolys kongresu Rēzeknē 1917. goda 26.–27. aprelī (piec v. st.). Fr. Trasuns aktivi īsastuoja par Latgolys apsavīnuošonu ar puorejim latvīšu apdzeivuotajim nūvodim, kai ari par cytim latgalīšim svareigim vaicuojumim. Piec Latvejis Republikys izaveiduošonys i Latgolys atbreivuošonys nu lelynīku karaspāka 1920. goda janvarī Fr. Trasuns īsasaisteja vaļsts politiskūs, ekonomiskūs i saimnīciskūs problemvaicuojumu rysynuošonā, eipaši aktivi dorbojutīs Pyrmuo Saeimys sasaukuma laikā. Vystik na vysim beja pījamamys Trasuna aktivitatis i paustuos idejis. Spylgts pīmārs tam ir 1924. gods, kod īkšeju nasaskaņu i sevkuru redzīņu deļ Fraņs Trasuns pamete poša dybynuotū parteju “Latgolas Kristeigū Zemnīku savīneiba”. Vysai dreizi Trasuns kūpā ar sovim dūmubīdrim Jezupu Roskošu (1891–1960), Ontonu Dzeni (1893–1942) i Fraņci Kempu (1876–1952) izveiduoja jaunu politiskū spāku – “Latgolas Demokratu partiju”. Dreiži piec tam suoce izīt ari partejis oficialuo gazeta – “Zemnīka Bolss”, kurys dybynuotuojs i vadeituojs beja pats Trasuns. Gazeta izguoja nu 1924. goda 14. maija leidz 1926. goda 16. oktobrim. Gazetā tyka publicāti vysaidi roksti par Latgolai nūzeimeigom temom politikā, ekonomikā, kulturā, religejā i c. Saturiski īvāruojamuokī roksti beja Fr. Trasuna redzīņa paušona i “ceiņa” pret sovim politiskajim oponentim i gareidznīceibys puorstuovim, kuru sovstarpejuo polemika nareši beja cīši osa i naīcīteiga. Tai turpynuojuos leidz pat Fr. Trasuna nuovei 1926. goda aprelī.
Sovstarpejuo polemika ar katuoļu gareidznīceibys puorstuovim
Par aizīšonys īmaslim nu “Latgolas Kristeigū Zemnīku savīneibas” kolpuoja konflikts ar partejis bīdrim i katuoļu gareidznīceibys vadeibu. Kai roksta latgalīšu kulturviesturis pietnīks Pīters Zeile, tod storp aizguojiejim i paliciejim suocēs gora i osa diskuseja, golvonuos kritikys bultys tyka izšautys iz Fr. Trasunu, kas nūvārojams vysu gazetys “Zemnīka Bolss” izīšonys laiku. Juatguodynoj, ka gondreiž vīnlaiceigi ar aizīšonu nu “Latgolas Kristeigū Zemnīku savīneibas” partejis Fr. Trasuns ar Reigys arhiveiskupa Antonija Springoviča (1876–1958) reikuojumu tyka suspendāts aba atstuodynuots nu prīstera omota pīnuokumu piļdeišonys. Jau gazetys “Zemnīka Bolss” pyrmajā numerī 1924. goda 14. majā rokstā “Par kū as izastuoju nu Latgolas Krysteigū Zemnīku Savineibas partijas un frakcijas” ostoņūs punktūs Fr. Trasuns skaidroj sova lāmuma īmaslus, eipaši izceļūt deputatu B. Kublinska i J. Rancana ceņtīņus juo nūmalnuot i škeļt parteju. Raksturojūt īprīkš mynātūs personu darbeibu, Fr. Trasuns raksteja: “Es aizstoveju demokratizma principu (tautas interesu principu) un muni pretiniki ar bz. Kublinsku un J. E. deputatu J. Rancanu prikšgolā grybeja ivest caryzma principu un nustodeit vysu partijas politisku darbeibu atkareibā nu goreigas kancelarijas un slapyna komiteta”. Taipoš tyka uzskaiteiti ari cyti nūzeimeigi aspekti attīceiguo vaicuojuma kontekstā. Tymā pošā gazetys numerī sovus izstuošonuos motivus skaidroj ari Saeimys deputati Ontons Dzens i Jezups Roskošs. Ar jaunuos gazetys “Zemnīka Bolss” izveidi Trasuns turpynuoja aizstuovēt Latgolys zemnīku iņteresis i nūsūdeja kristeigos bazneicys nūstuoju pret jū pošu. Sovūs rokstūs Fr. Trasuns cīši kritizēja ari cytys latgalīšu gazetys “Latgolas Words” paustū nūstuoju pret sevi pošu. Trasuns skaiteja, ka pret jū suokta napamatuota nūmalnuošonys akceja. Pīmāram, 1924. goda 18. junī eisajā rokstā “Latgolas Vords ar pagultes katliniu rukōs” Fr. Trasuns izsmej gazetys “Latgolas Words” ceņtīņus jū nūmalnuot, nūsaucūt tū par “cūkošanos”, tuo poša goda 6. augusta numera “Zemīka Bolss” publikacejā “Katoliu Goreigais seminars” nūsauc par malim i maldynūšu tū informaceju, kas saisteita ar juo aizīšonu nu katuoļu bazneicys, kai ari kritizej katuoļu gareiguo seminara dorbu, eipaši izceļūt veiskupa J. Rancana i bazneickunga B. Kublinska naizdareibys.
Rūmys katuoļu bazneicys Reigā Metropolejis arhiveiskups Antonijs Springovičs (1876–1958). Foto: Latgolys Kulturviesturis muzejs.
Par pīaugušū konfliktu storp Trasunu i katuoļu bazneicys puorstuovim līcynoj 1924. goda 15. oktobra roksts “Kurija nazyna voj, Latgolas Vords maloj kai parasti”, kurā teik kritizāta kurijas i “Latgolas Vōrda” bezdarbeiba saisteibā ar Trasuna nūsyuteitū viestuli arhiveiskupam Antonijam Springovičam, kurā jis aicynoj saukt pi gareiguos tīsys bazneickungus B. Kublinski, J. Karkli, J. Velkmi i Vaikuli par apmaluošonu, naslovys ceļšonu i gūda laupeišonu. Ite pamonomys ari konflikta īzeimis storp Fr. Trasunu i A. Springoviču.
1925. godā konflikts storp Trasunu i katuoļu bazneicu pīaug, tam pīruodejums ir ari roksti gazetā “Zemnīka Bolss”, kurymūs Trasuna retorika palīk arviņ osuoka. Ari politiskajā aspektā suok īsazeimuot, ka itys ir Saeimys vieliešonu nūrisis gods, deļtam samārā nasaudzeigi teik kritizāti politiskī pretinīki i lāmumi, kas vārsti pret Latgolu.
Fr. Trasuna i bazneicu saspeilejuma kulminaceja vārojama 1925. goda 15. augusta numera gazetys rokstā “Goreigais banditizmys”. Fraņcs Trasuns osi kritizej vairuoku bazneickungu gūdapruotu i atbiļsteibu ījimtajam omotam. Rokstā uzsvārts, ka nūmalnuošonys akceja, kuru veic šaura cylvāku grupa, ir napamatuota cīnis i gūda aizskaršona, klaji nūsūdoma divkūseiba, ar kū nūsadorboj juo pīmynātī cylvāki i kas viertejama kai sova omota nacīneiga. Itymā publikacejā vāruojams turpynuojums saspryngtom attīceibom storp Trasunu i īprīkš mynātajim gareidznīceibys puorstuovim – J. Rancānu, Kublinski i c. Leidzeigs roksts, kurā Trasuns turpynoj pīruodeit sovu navaineibu jam izsaceitajuos apsyudzeibuos, skaitoms 1925. goda 16. septembra numerī. Rokstā “Ku man atbildeja Latgolas Krysteigi” jis pamatoj sovu argumentaceju i naapguožomūs faktu eseibu attīceibā pret sovim politiskajim pretinīkim, vīnlaikus uzdūdūt retorisku vaicuojumu: “Kas kupeigs katolicizmam un sutanai ar elnes danci un goreigu bantitizmu?”
Pretejs redzīņs tyka pausts gazetys “Latgolas Vōrds” 1925. goda 29. septembra numerī, kurā arhiveiskups Antonijs Springovičs sovā publicātajā rokstā par Fr. Trasuna izsliegšonu (ekskomunikaceju) nu katuoļu bazneicys raksturuoja kai leidzekli lai “(..) galigi samaitotu lucekli, atšķert nu baznicas kermeņa, lai viņa pimers, ka ļauns kaiteklis vairs namaitotu cytu baznicai uzticigu lucekļu”. A. Springoviča rokstu lyka nūlaseit vysuos katuoļu draudzēs. Taidā veidā oficiali beja izbeigta Fr. Trasuna kai gareidznīka karjera. Itaida nūtykumu atteisteiba Trasunam beja nagaideita. Fr. Trasuna dzeivis guojuma pietneica Inese Runce rakstejuse, ka tys beja lels trīcīņs i, īspiejams, īmasls dreizai nuovei.
Politiskuos intrigys
Na mozuok osa beja Fr. Trasuna paustuo nūstuoja vysaidūs politiskajūs i saimnīciskajūs vaicuojumūs. Gazetā “Zemnīka Bolss” Trasuns raksteja i īsastuoja par jau mynātajom Latgolys zemnīku tīseibom. 1924. goda 9. juļa publikacejā “Porskots par pavasara sesiju” Trasuns nūsūdeja Saeimys nīvuojūšū attīksmi vaicuojumā par sāklu papyldu izsnīgšonu Latgolys zemnīkim, eipaši izceļūt Zemnīku Savīneibu i ari J. Rancānu, B. Kublinski kai sovus tīšūs oponentus attīceiguo vaicuojuma rysynuošonys procesā, uzsvārdams, ka “beja skaidri radzams, ka te stabulej Zemniku savineiba un cyti doncoj, dumodami ka taisa lelu un gudru politiku”.
Fraņcs Trasuns 1925. goda 14. janvara numerī izviertēja zemis pīškieršonu Latgolys zemnīkim. Rokstā “Napilaižamas litas zemes piškeršona” teik kritizāta Latgolys seikzemnīku i bezzemnīku apdaleišona i zemis “nalykumeiga“ pīškieršona tryuceigajim. Pīmāram, rokstūt ka “(..) Latgolas Zemnīku partejai – cytaidi sauktim par vinpadsmitnikim – divejom vezeniom voj skruceišim, tai beja aizbosta mute ar “lynsaklom”, lynu punktim vysaidim “centrim” un konsensijom, ka ji nadreiksteja paplest mutes Latgolas zemniku intereses aizstovešonas litā, un vel pa šai dinai nadreikst”. Trasuns osi vērsēs pret cytu Latgolys puorstuovu naspieju Saeimā aizstuovēt Latgolys zemnīku interesis, eipaši uzsverūt J. Grišāna i V. Rubuļa bezspieceibu, kai ari puormatūt cytu latgalīšu politiskū spāku napamatuotu apmaluošonu, tūstorp ari sovu.
Lai ari ūtruos Saeimys vieliešonys beja paradzātys viņ 1925. goda rudinī, politiskuos diskusejis beja jiutomys jau 1924. goda nūgalē. Izjāmums nabeja Trasuna 1924. goda 22. oktobra roksts “Politiskais Jandalenš”. Rokstā tyka nūsūdeits “Latgales Zemnieku Savienības“ puorstuova V. Rubuļa apmaluojūšais roksts gazetā “Latgalits”. Reagejūt iz publycātū informaceju, Fr. Trasuns sovā rokstā nūsauc itū parteju par “politiski mirušu”, taipoš nūsūda “Latgolas Kristeigū Zemnīku savīneibas” “dubliu jandalinu” attīceibā pret “Latgolas Demokratu partiju”.
Trasuns kritizēja daudzu parteju naspieju turētīs pi sovim politiskajim uzskotim i “līdzi skriešanu” cytim politiskajim spākim. Tai 1925. goda 11. februara numera rokstā “Liel ša ula! Voj aplaupeita?”, runojūt par civillauleibys lykumu, tyka nūsūdeita “Latgales Darba partijas“ i “Zemnieku Savienības“ leidza skrīšona Socialistu “nekristīgajiem” uzskotim.
Vairuokūs rokstūs Trasuns izasoka par latgalīšu volūdu, kai ari par latgalīšu i puorejūs latvīšu viesturi i tūs sovstarpejom attīceibom. Tai 1925. goda 1. juļa numera publikacejā “Baltiši i latgališi” jis uzsver tautys vīnuoteibys napīcīšameibu, turpretī osai kritizej puorejūs latvīšu alkateibu i bezdīveibu, kai ari naspieju izprast latgalīšu probelmys i vajadzeibys. Sovūs rokstūs Trasuns tū skaidroj ar viesturiskom i socialom sovpateibom, kas atškeļ latgalīšus nu puorejūs latvīšu. Roksta beiguos Fr. Trasuns secynoj, ka, ja “(..) mes mocesimes vins nu utrā, tik tulaik myusim rassis eistyn nacionala kultura, un tulaik mes saprassim vins utru”.
Dažuos publikacejuos Trasuns roksta par latgalīšu volūdys teireibu i saglobuošonys vajadzeibu. Pīmāram, 1925. goda 11. marta rokstā “Namaitojit latgalīšu voludas” jis akcentej vajadzeibu pīsaturēt pi nūteiktim volūdys lykumim, jū “seviski tim kas roksta, voj moca cytus un naveicynot taida makaronizma, kaids monoms pa vysu Latgolu”. Sovā 1925. goda 29. juļa rokstā “Cykortejo Latgola” Fr. Trasuns aizstuov Latgolu, nūsaucūt tū par latvīšu viesturiskū šyupeli.
Politiskuos kaisleibys narymst, i Fraņcs Trasuns 1925. goda 29. apreļa rokstā “Politisko partiju taktika zam velešonom” kritizej Saeimas darbeibys laikā paveiktū, eipaši negativi akcentejūt socialistu ītekmi iz pījimtajim lāmumim, taipoš jis nūsūda socialistu viersšonūs pret zemnīkim jim byutiskūs vaicuojumu rysynuošonā, kai ari negativū attīksmi pret konkordata nūsliegšonu ar Vatikanu.
Sovstarpejuos polemikys sasaasynuošona lelā mārā saistoma ar tyvojūšamīs ūtruos Saeimys vieliešonom, kurys nūtyka 1925. goda oktobrī. Paradoksali, ka sovstarpejūs attīceibu skaidruošona naītekmēja Fr. Trasuna reitingus, iz kū nūruoda fakts, ka jis beja palics par vyspopularuokū (ar 11 983 pīrakstejumim) storp vysim ūtrajā Saeimā īvālātajim deputatim, tūstorp Jāni Čaksti, Kārli Ulmani, Jāni Pliekšānu i c. politikim.
Izdavuma nūzeime
Periodiskais izdavums “Zemnīka Bolss” baļstejuos iz Fraņci Trasunu kai personeibu. Tū ari aplīcynoj fakts, ka itei gazeta nailgi piec juo nuovis 1926. goda 6. aprelī paneika i vāluok beidze sovu darbeibu. Gazeta “Zemnīka Bolss” beja kai atbolsta punkts Trasuna politiskajai i gareigajai darbeibai. Itys izdavums paleidzēja Fr. Trasunam veiduot informativu saikni, kai ari paust sovu nūstuoju Latgolys īdzeivuotuojim. Naapšaubomi, ka tam beja ari sovys agitacejis funkcejis, eipaši pyrma ūtruos Saeimys vieliešonom. “Zemnīka Bolss” paruodeja Trasuna nūstuoju vairuokūs Latgolys īdzeivuotuojim svareigūs vaicuojumūs, kai ari veice skaidruojūšū funkceju par antiagitaceju, kū izplateja cytys gazetys, eipaši “Latgolas Vōrds”. Nanūlīdzami, ka gazeta piļdeja sovys funkcejis i deve īguļdejumu Fr. Trasuna tāla populariziešonā i spūdrynuošonā Latgolys skaiteituoju i vālātuoju acīs, vystik Fr. Trasuna paustuos dūmys reizem beja klaji nacionalistiskys i tendenciozys, kas cīši baļstejuos iz emocionalū sakuopynuoteibu i sovstarpejūs attīceiby rysynuošonu ar oponentim. Ite gon juoatzeimoj, ka īprīkš mynātūs faktorus sekmēja politiskūs oponentu napuordūmuotuo retorika. Nareši diskusejuos ar sovim pretinīkim Fr. Trasuns pīruodeja sovu politiskū pīredzi i erudiceju, kas beja vārojama ari juo darbeibā, sekmejūt Latgolys i vysys Latvejas politiskū i kulturalū atteisteibu.


c: text/html

text:
“Mes turpynojam dzeivuot viesturiskūs mitu pretstatejumu i puspatīseibu telpā.” Interveja ar viesturnīku Kasparu Strodu
Intervejis autore: Ligija Purinaša
Kaspars Strods ir vīns nu tūs viesturnīku, kas dzeivoj i struodoj Latgolā. Jis ir pietejs Latgolys ebreju viesturi i mutvuordu olūtu specifiku, ir arhivnīceibys magistrs. Niu studej viesturi doktoranturā. Interesejās par 20.g.s. nūtykumim i skaita, ka viesturis pietnīceiba ir cīši saisteita ar dažaidim procesim sabīdreibā. Kaspars apsazynoj i atzeist, ka varbyut kaidam juo saceitais var ruodeitīs oss i naārts. Myusu sarunā skaram viesturis i sabīdreibys, anahronismu i latgalīšu kulturtraumu krystapunktus.
Kaida ir situaceja Latgolys viesturis pietnīceibā?
Pādejā laikā maņ vysvaira saisteibys bejs ar 1917.g. Pyrmū Latgolys kongresu (Smejās). Bet, ka nūpītni, – maņ ir prīkšstots, ka Latgolys viesturis pietnīceibā ir lelys problemys. Pyrmuom kuortom kvantitativi tryukst cylvāku, kas tū dareitu. Ūtrkuort, tys ir izgleitiebys vaicojums – jaunus, akademiski izgleituotus pietnīkus mes varim saskaiteit iz rūkys pierstim. Cīši moz ir taidu cylvāku, kas absolvej viesturis studeju programys i palīk viesturis pietnīceibā. Vysbīžuok jī puorsaklasificej cytuos jūmuos. Tam ari ir vairuoki īmasli. Vīns nu byutiskuokajim, kai i vysur, ir naadekvati zamais atalgojums, kas gon rakstureigs na viņ Latgolā i na viņ viesturē, bet vysā vaļstī i vysom humanitarajom zynuotnem. Juojam vārā ari tys, ka Latgolā viesturis pietnīceiba ir cīši specifiska,– tys nasekmej gribiešonu tū izzynuot.
Ka pietejumu ir tik moz, tod parkū ir tik lela interese par juos popularizeišonu? Ir div eiskinys, ir atseviški raidejumi i raidejumu cikli. Šaļtim ruodīs, ka vysi latgalīši pieški ir viesturnīki…
Te izreizis ir juopadūmoj, deļkuo ir tei iņterese par viesturi. Prūtams, tys vyss ir 1917.g.Pyrmuo Latgolys kongresa sakarā. Apgolvuot, ka tei ir miļzeiga… Nazynu, maņ ruodīs, ka tys byutu puoruok skali saceits. Nui, mums ir atseviški nūvodpietnīki, kas izruoda iņteresi par vairuokim Latgolys viesturis pietnīceibys aspektim. Prūtams, myusim ir ari t.s. “viesturnīki”, ar tū dūmojūt cīši plašu cylvāku lūku, kas piec izgleiteibys nav viesturnīki, bet jim ruodīs, ka jī ir cīši lobi viesturis puorzynuotuoji.
Voi viesturnīkam obligati ir juobyut akademiski izgleitotam, voi ari kotrs var byut viesturnīks?
Par viesturnīkim varim byut mes vysi, BET (Kaspars seviški uzsver – aut. pīz.) golvonais prīšknūsacejums ir ceņstīs byut piec īspiejis objektivuokam. Ka mes pasaveram iz situaceju Latgolys kulturtelpā, to mes saprūtam, ka viesture teik apsavārta vīnpuseji, dažaidi nūtykumi teik interpretāti viņ nu “sova skotu punkta”. Procesi nateik vārtāti ni vaļsts, ni Eiropys, ni pasauļa kontekstā. Atlaidit, bet Latgolys viesture nav tik unikala, kab jū skateitu atrautai nu vaļsts voi pasauļa viesturis, – i tei, pa munam, ir golvonuo bāda. Sevkurys problemys skaidrošonai publiskajā telpā mes redzim vīnus i tūs pošus cylvākus. Tys pīruoda pietnīku/entuziastu lūka šaureibu. Ka mes gribim objektivus rezultatus, tod, es dūmoju, pietnīceibā ir juoīsaista aizviņ vaira cylvāku i juoaktualizej dažaidi redzīni. Lai nav tai, kab treis cylvāku dominejūšais redzīņs izstumtu vīnu atškireigū redzīni. Bet tei ir vēļ vīna problema Latgolā – redzīņs, kas naatbylst masu vīdūkļam, teik skaiteits par beistamu. Vysbīžuok, lai cik ari adekvats jis byutu, tys teik ignorāts.
Ir izguojuši div viesturiskī romani. Vīns ir Ingas Ābeles “Klūgu mūks”, kas niu ir īskaņuots ari radioversejā deļ Latgolys radejis i izvasts iz Latvejis Nacionaluo teatra skotivis. Ūtrs ir Sandrys Ūdris i Juoņa Ryučāna “Aizlauztais spaits”. Obi ir dabuojuši ar Latgalīšu kulturys goda bolvu “Boņuks”. Kai tu dūmoj, – itī romani paleidz viesturis populariziešonā voi taišņi ūtraižuok– graun viesturis izpratni sabīdreibā?
Sevkurs zynuotniska roksta voi viesturiska romana autors ir atbiļdeigs par tū, kū jis roda. Maņ gon ir sajiuta, ka myusu sabīdreibā viesturiskuos patīseibys iztryukst. Te otkon ir vaicojums, voi mes gribim redzēt viesturi taidu, kaida jei ir, voi ari mes gribim izdūmuot kaidu alternativu verseju deļ sevis, sabīdreibys, vaļsts…
Vyspuor viesturiskim romanim byutu juoveicynoj gon iņterese par viesturi, gon izpratne par tū. Ka runojam par Ingys Ābelis romanu “Klūgu mūks”, tod ari tei ir konkreta autora interpretaceja par viesturiskū personeibu. Dīvamžāļ bīži romani teik uztvarti kai viesturiskuo patīseiba, i tys na vysod ir labi. Romana “Aizlauztais spaits” byutiskuokais tryukums ir Fraņča Kempa biografiskuo īvoda naasameiba. Ir cīši breineigi, ka romans ir, bet tryukst viesturiskuo “freima”. Tys varbyut ari nav pats golvonais, bet bez juo ari eisti navar. Lobs pīvadums ir Māra Bērziņa romans “Svina garša” – ir piecvuords, ir izmantuota periodika, kas īskicej kontekstu i kuru es, ka grybu, varu puorbaudeit.
Latgalīšu vydā teik osai diskutāts par personeibom. Vīni soka, ka Trasuns beja lobs, cyti – ka Kemps. Kai tev redzīs, par kū līcynoj itaids anahronisks personeibu kuļts?
Dīvamžāļ Latgolys viesturē runojam tikai par divim cylvākim – par Fraņci Trasunu i Fraņci Kempu, aizmierstūt, ka gon Latgolys, gon Latvejis viesturē mums beja ari cytys personeibys, kas ir na mozuok svareigys.
Vīna sabīdreibys daļa glorificej Kempu, ūtri, absoluts mozuokums, dūmoj cytaiži. Publisks dialogs nasaveidoj, i leidz ar tū ir plaisa: vīni skaita jū par nanūvārtātu, cyti par puorvārtātu. Kotram cylvākam ir gon sovi dorbi, gan sovi nadorbi, lai cik sabīdreibā, kulturā voi viesturē nūzeimiegs jis byutu. Sabīdreiba nagrib pījimt, ka sevkurai personeibai ir sovys biografiski navīnnūzeimeiguos šķautnis. I, tikkū kaids rauga kaidu viertēt nu na tik šmukuos pusis, tod izreizis ir sociala pretreakceja: “A kai mes sasmērēsim tū obrazeņu?”
Koč kurā breidī Kemps ir padareits par persona non grata, – var saceit viņ lobu voi nikū. Prūtams, ari Trasunam ir sovi škeleti škapī, bet juojam vārā fakts, ka jis ir bejs gareidznīks, bet katūliciskuos tradicejis jūprūjom ir aktualys Latgolai.
Munā skatejumā F. Kemps ir ļūti puorvārtāts – jam ir bejs veļteits gona daudz viereibys gon da šam, gon itūgod saisteibā ar kongresa atceri. Bet te gon juoatzeimoj, ka radikaluos Kempa idejis nabeja savīnojamys ar tūreizejū situaceju. Jis naspēja eisti objektivi nūviertēt realitati. Pīmāram, koč voi ideja, ka Latgola varēja palikt autonoma voi īsakļaut demokratiskajā Krīvejā, – tys naiztur kritiku. Jis sepinēja par lītom, kas beja narealys. Praseit autonomeju vaļstī, kura naeksistēja, – tys beja dīzgon utopiski un nagudri. Koč kaidā ziņā mes ari niu turpynojom dzeivuot viesturiskūs mitu pretstatejumu i puspatīseibu telpā.
Kaidys ir tovys autoritatis viesturis pietnīku vydā? Mikeļs Bukšs?
Mikeļa Bukša dorbi ir fundamentali. Prūtams, jam ir vīta gon Latgolys, gon nacionalajā historeografejā. Bet.. Ir juojam vārā tuo laika trymdys pietnīku leluokuo problema – jim nabeja pīītami materiali, kas ir pīītami mums. Dīvamžāļ leluokajai daļai trymdys autoru beja nacionala, pat pozitivistiska īvirze. Tys skar gon demokratiskuos Latvejis laiku da 1934.g. 15. maja, gon laiku piec Kārļa Ulmaņa apvārsuma.
Nu myusu dīnu viesturnīkim augsti vierteju Kaspara Zeļļa, Ulda Neiburga i Aleksandra Ivanova pietejumus.
Kaidys gruomotys tu pats skaiti, i kū tu īsaceitu puorskaiteit cytim?
Ka skaitot angliski, to es īsaceitu Timoteja Snaidera gruomotys. Pats niu skaitu Inetys Lipšys gruomotu “Seksualitāte un sociālā kontrole Latvijā: 1914–1939”. Jei ir vīna nu tom vodūšajom viesturneicom vaļstī, kas cenšās byut kritiska i objektiva.
Latgolys Kulturviesturis muzejā ir apsaverama izstuode par gūdu 1917.g. Pyrmajam Latgolys kongresam – cik daudz apmaklātuoju jau ir bejs pi jiusu i kaidys ir jūs atsauksmis?
Apmaklātuoju ir bejs gona daudz. Izstuode “Puori slīkšņam” byus skotama ari vysu nuokušū godu. Atsauksmis i refleksejis ir bejušys dažaidys: ir taidi, kam vyss pateik, ir taidi, kas izsoka sovus aizruodejumus voi īsacejumus. Cylvāki ir puorsteigti – izaruoda, ka daudzeji nav nimoz zynuojuši par taida 1917.g. Pyrmuo Latgolys kongresa asameibu. Grybu pastreipuot, ka itei izstuode ir PYRMAIS (Kaspars tū seviški pastreipoj – aut. pīz.) mieginojums informēt sabīdreibu par attīceigū viesturis nūtykumu. Ir juopatur pruotā, ka,dorūt koč kū, juobyut ari gotovam uzjimt i pījimt kritiku.
Maja suokumā nūtyka 4.pasauļa latgalīšu saīts “Latgolys kongresa symtgade”. Zynu, ka pats ari esi pīsadalejs. Kaidys ir tovys refleksejis par radzātū?
Ir pozitivi, ka taidi Latgolys kongresa symtgadis pasuokumi nūtyka. Juojam vārā, ka itys kongress aba 4.pasauļa latgalīšu saīts navar tikt saleidzynuots ar 1917.g. Pyrmū Latgolys kongresu. Raudzeit tū dareit, viļkt paralelis 2017.g. situacejai ar tū, kas beja 1917.g., kod cylvāku dūmuošona beja piļneigi cytaida… Tys ir totals anahronisms. Maņ ruodīs, ka daži cylvāki tū nav jāmuši vārā. A piečuok mums vysim beja lels izbreins par nagativū attīksmi nu puornūvodnīku, bet, cylvāki meilī, kū mes varim gaideit, ka kongresa laikā nu vītys teik izsvylpti bejušī vaļsts vadeituoji i nateik veiduota produktiva diskuseja? Referatu dīnā mani puorsteidze attīksme pret referentim nu Reigys, kas na vysod beja pījamama i korekta. Šaļtim sasamete kauns.
Tu runoj par incidentu ar bejušū Vaļsts prezidenti?
Nui. Maņ ruodīs, ka sovu napīkrisšonu varēja paust cytaižuok, par pīvadumu, piec plenarsiedis pajimt mikrofonu i aizdūt interesejūšū vaicojumu, na izsviļpt. Tys beja gon naetiskai, gon tys paruodeja latgalīšu inteligencis leimini. Ka mes vyspuor par taidu “inteligenci” varim runuot… Juopīmiņ, ka tū redzēja vysa Latveja, i taidā veidā sabīdreibai tyka radeits iluzors prīkšstots, ka cylvāki ite, Latgolā, dzeivoj sovuos īdūmuos i ka kaids ite ari rauga realizēt sovu “autonomejis” ideju. Deļkuo puornūvodnīkim ir tik negativa attīksme pret latgalīšim? Varbyut deļtuo, ka mes namuokam sevi pasnīgt, naprūtam ar puornūvodnīkim komunicēt?! Mums ir cīši daudz problemu. Mes nagribim diskutēt, kab atītu pi produktiva kūpsauceja.
Parkū ir izplaucs nacionalisms, kas “īt puori molom”?
Redzi, nacionalisms “mozā porcejā” ir kasdīnisks i vajadzeigs, bet pādejā laikā tam ir beistamys teņdencis. Viesturiski vysūs periodūs ir bejuši nacionalisma atbaļsteituoji – tys ir izdeiveigi gon politiski, gon ekonomiski. Juojam vārā, ka nacionalisma atteisteibu sekmēja arī padūmu okupacejis laiks, kod trymdā dzeivojūšī latvīši (tamā skaitā ari latgalīši) raudzeja saglobuot Latvejas vaļstiskuma ideju, kurys pamats beja Latvejas Republikys (1918–1940) lozungs “Latviska Latvija”. Tei myusu dīnu situacejā dīvamžāļ ir saveciejuse ideja. Deļtuo ari latgalīši beja “pabārna pozicejuos”. Jūprūjom nūteik stereotipizaceja, vyspuorinošona i pretnūstateišona. Nacionalisms ir kai aizsorgreakceja pret “draudim” nu molys. Tuos ir ari pošreizejuos Eiropys teņdencis. Tū mes labi redzim, pīmāram, biegļu vaicuojumā. Francejā i Lelbritanejā ir uzskotomi pīvadumi, kod, manipulejūt ar konkretū situaceju, nūteik sabīdreibys “beideišona” koč kaidu politiskūs mierķu lobā. Latgolys gadīnī teik veiduots pretstatejums “Latveja i Latgola” na viņ kai atšķireigi regioni, bet breižim kai piļneigi “svešys” teritorejis. Nacionalisms bīži ir iz rūbeža ar radikalismu. Pīmāram, koč voi latgalīšu volūdys vaicuojumā nareti izskaņ taidi apgolvuojumi kai “volūdys sorguošana” voi “latgalīšu asimilaceja”. Maņ ruodīs, ka tuos jau ir puorspeilāta nacionalisma sekys, kas īgiust radikalys formys. Prūtams, ir izdeveigi uzturēt “apdraudejuma mitu”, tok ilgtermeņā tys roda leluoku sabīdreibys škeļšonūs i nadūd nikuo loba ni vaļstei, ni regionam. Ir juopīmiņ, ka Latgola nikod nav bejs vīndabeigs regions, ari niulinejā situacejā teik aizmierstys mozuokumtauteibys. Cyta storpā, tys sokoms ari par Latgolys Kongresa symtgadis pasuokumim. Mes nazyn parkū runojom par latgalīšim i Latgolu, “baļtīšim”(Kaspars ironizej par publiskajā telpā bīži izskanejušū dalejumu latgalīšūs i baļtīšūs – aut.pīz.) i Reigu, bet kur ir puorejī Latgolys īdzeivuotuoji?
Socialajūs teiklūs izskaņ taidi jiedzīni kai “etnocids”, “latgalofobeja”. Kai tu viertej taidu jiedzīņu rasšonūs i lītuošonu?
Taidu jiedzīņu lītuošona ir vairuok kai puorspeilāta! Pīmāram, termins “etnocids” vyspuor ir attīcynojams iz konkretu cylvāku grupys faktisku iznycynuošonu. Izmontuot taidu jiedzīni Latgolys i latgalīšu sakarā ir vairuok nakai nagudri. Te varbyut juorunoj par gribiešonu radeit leluoku rezonansi, izaceļt i tracynuot sabīdreibu… Sovukuort jaunīvīstais jiedzīņs “latgalofobeja”, pa munam, ir atsevišķu personeibu izdūmojums. Radeit i lītuot taidus jiedzīņus publiskā telpā nūzeimoj veicynuot sabīdreibas šķeļšonu!
Voi latgalīši ir konservativi i tradicionali?
Dīvamžāļ. Latvejai ir rakstureigs konservativisms. Latgolai – seviški. Tys ir saisteits ar Katūļu bazneicys ītekmi iz latgalīša ideņtitati, kas bejuse tik stypra, ka mes tū izjiutam vēļ da šam. Ir pretesteiba jaunom idejom, kas teik uztvartys kai apdraudejums vītejai kulturai, vītejai ideņtitatei. Kotrs izavielej dzeivuot sovā komforta zonā, aizmierstūt, ka jaunys vāsmys sekmātu viesturis izzynuošonu, kulturys atteisteibu.
Voi Latgolā var breivi runuot par vysom lītom?
Runuot jau mes varim, bet, voi tevi sadzierdēs… Golvonuo problema ir tei, ka kulturā dorbojās vīni i tī poši cylvāki. Es eisti paaudžu maiņu naradzu. Dūmoju, ka juos i nabyus. A tys otkon ir saisteits ar pretesteibu jaunajam. Ir tei kulturys, viesturis, regiona apdraudeiteibys sajiuta, kas nasekmej jaunu cylvāku īsaisti. Jī tū vysu radz, i jim itys vyss nainteresej – deļkam sev sarežgeit dzeivi, rysynojūt problemys, kas varbyut nav atrysynojamys? Tys vyss ir cīši komplicāti. Mums nav konsekventa vīdūkļa, kū mes varim pīduovuot puornūvodnīkim. Vuordūs, prūtams, latgalīšim ir kūpeiga vizeja par tū, kai dzeivuot iz prīšku. Bet… Dorbūs tū vizeju naredz! Mums ir “komentaru kars”, kurā atškireigī redzīni nateik pījimti, svareiguok par vysu ir publiski apsavainuot. Ir tei ītīpeiba, ir poziceja, – ni sūļa atpakaļ. Nadaved Dīvs graut koč kaidus Latgolys stereotipus! Nadaved Dīvs, ka par Latgolu i latgalīšim suoks runuot cylvāks, kas nav latgalīts! Jis izreizis publiski tiks skaiteits par naadekvatu, juo redzīni nivīns vārā najims. Koč i mums pošim ir cylvāki, kas ir eksperti vairuokuos jūmuos, bet nikod nikuo da gola jī napasoka. Mes nagribim redzēt dziļuok i kompleksuok. Ir juopīmiņ, ka pasaulē nūteik globalizaceja i ka mes raugom muoksleigi “īkonservēt” latgaliskū… Kas tī saīs?
Kaidys varātu byut latgalīšu kulturtraumys?
Kulturtraumys tok vysbīžuok ir saisteitys ar konkretuos sabīdreibys viesturiskū pīredzi. Latgolys gadīnī tys nūsastyprynuojs jau Latvejis Republikys (1918–1940) i vāluokuos padūmu okupacejis perioda laikā. Tai kai Latgola atsarūn periferejā, tod attīksme nu Reigys pret regionu bīži viņ bejuse “rezervāta” voi, švakuokajā gadīnī, – nūsūdūša. Pa munam, Latgolys kulturtraumys ir saisteitys ar regiona sovpateibys vaicojumu (volūdys, viesturis i. c.) narysynuošonu vaļstiskā leiminī. I ite otkon ir pagalis ūtrys gols.Īspiejams ka deļtam latgalīšim ari ir rodusēs “ideņtitates krize”– jī apsazynoj sovys atškireibys i gryb tuos saglobuot, bet… Latvejis vaļstei ir dīzgon negativa attīksme: “Nā, jiusu sovpateigums ir beistams vaļstiskumam!” Taitod par beistamu teik skaiteita ari atteisteiba. Te ari mes redzim tū “sovejū” i “svešū” dūmuošonu. Tys ir daveds da tuo, ka ar attīceigajim vaicuojumim teik izdareitys manipulacejis, nateik analizāti nūteikūšuo īmasli, nūteik kuopšona iz tim pošim gruobeklim… Traumu puorvariešonai vajag laiku, paaudžu nūmaiņu, deļtam ka itī “suopeigī vaicojumi” teik napuortraukti “kultivāti”.
Zynu, ka tu esi nu tim Varakļuonu Strodim, kas ir ari latgalīšu ortografejis “tāva”Pītera Stroda dzymtys piecguojieji. Voi tys naizlīk papyldu atbiļdeibu sabīdreibys prīškā? Voi esi sasaskuors ar kaidim dzymtys aizruodejumim par sovu reiceibu, redzīni?
Nā, es tū naasu juts. Moz ir cylvāku,kas tū zyna. Niu jau laikam zynuos vaira (Smejās). Ari pats tam natyku pīvierss viereibys. Vysu cīnu Pīteram Strodam, kas sovā laikā nūstyprynuoja gon latgalīšu rokstu volūdu, gon leidz ar tū ari latgalīšu kulturu, bet es pīkreitu ari tam, kū sovulaik ir sacejuse RTA profesore Ilga Šuplinska – ka volūdai ir juoatsateista. Maņ nav ībyldumu ni pret vacū, ni pret jaunū ortografeju. Dūmoju, ka ari pošam Pīteram Strodam byutu prīca, ka latgalīšu volūda nastuov iz vītys i ka jei ir kai dzeivs organismys. Nagrybu, kab latgalīšu volūda byutu kai glezna – īlikta ramā, dakuorta pi sīnys i vyss, kū ar jū var dareit, – apbreinuot šmukumu.
Naformaluos sarunuos tu bīži esi pastreipuojs, ka cylvāks bez redzīņa ir nadzeivs cylvāks. Voi jūprūjom tai dūmoj?
Dūmoju gon. Ka cylvākam nav redzīņa, nu, deļkam jis ir vajadzeigs sabīdreibai? (Smejās). Tys ir taipat kai nūīt pušdīnēs i nazynuot, kū tu gribi ēst. Sova vīdūkļa asameiba ir cīši saisteita ar pylsūniskuos sabīdreibys pamatlītom. Ka nav redzīņa, tod par kaidu socialū voi politiskū atbiļdeibu mes varim runuot? Draugi meilī, ir juopīmiņ, ka cylvāki, kas siež Saeimā/vaļdeibā i kurus mes lomojam, ir myusu pošu izvālāti. Ka tu naizdori sovu izvieli, tod, atlaidit, siedi sātā i tev nav moralu tīseibu izasaceit.

robotstxt: allowed

filter: keep


text:
Dzejislūdi kruosoj ari latgaliskuos ailis
Latvejā vysapleik nūteik Dzejis dīnu pasuokumi. Šudiņ, 12. septembrī septeņuos stuņdēs vokorā Pītera bazneicā Reigā byus dzejis dīnu nūtikšona – divdzejis audiovizualais projekts „Dzejislūde. Kruosys”.
Projekts ir sovpateigs ar jaunim rysynuojumim dzejis laukā. Ideja dzymuse ailinīku Joko Danno (Japaneja) i Džeimsa Hopkinsa (ASV) gasteišonys reizē Dzejis dīnuos Latvejā 2010. godā, obejim alinīkim īpasazeistynojūt Latvejis publiku ar sadarbeibys dzeju – kūpeiga dzejpanta taiseišona – ailinīki reizē taisa kotrs sovu i kūpeigu dzejūli. Autori sadarbeibys dzeju rakstejuši kotrs sovā dzeivuošonys vīta i sasazynojūt caur škārsteiklu. Dzejis skaitejumu Reigā papyldynuoja ambientuo muzyka i kartenis. Sadarbeibys dzejis taiseišona ir saisteita ar Japanejis literarū tradiceju.
2011. godā roduos ideja sataiseit Latvejis dzejnīku sadarbeibu dzejūļu cyklu, rūsynojūt Latvejis dzejnīkus taiseit kūpeigus divdzejūļus kai vīnuotus volūdiskus atspeidumus dažaidu kruosu asociacejom. Ituo goda vosorā projekta īsasaisteja 18 Latvejis ailinīki – Juoņs Rūkpeļņs, Maira Asare, Inga Gaile, Anna Auzeņa, Kārlis Vierdeņš, Valts Ernštreits, Edvīns Raups, Inga Uobele, Ruta Štelmahere, Andra Manfelde, Sergejs Timofejevs, Semjons Hanins, Andris Akmenteņš, Eduards Aivars, Artis Ostups, Ivars Šteinbergs i nu latgalīšu vyda Valentins Lukaševičs i Karonhisaka (Evika Muiznīce), kai ari Joko Danno i Džeimss Hopkinss.
Seši dzejūli topuši latvyski, puorejī četri – latgaliski, lībiski, krīviski i angliski, tai paruodūt volūdu skonu i semantiskū daudzveideibu. Projekta nūsaukumā pīsauktuo dzejislūde ir simbols, kas paruoda kotra divdzejūļa byuteibu – sasavīnuot no divejom dzejis puslūdem vīnā vasalā – dzejislūdē īdzeivynojūt na viņ volūdys, nu ari emocionalū vīnuoteibu.
Vairuoki Latvejis video muokslenīki i muziki tyka uzrunuoti taiseit kotram dzejūļam video i audio fonu, i itymā vokorā Pītera bazneicā byus vareiba pīdzeivuot itū sadarbeibys energeju.
Īeja bez moksys.


text:
Saeima pījāmuse Latvīšu viesturiskūs zemu lykumu
Sagataveja: portals lakuga.lv
Saeima trešdiņ, 16. junī, pījēme Latvīšu viesturiskūs zemu lykumu. Tys paredz radeit vajadzeigūs prīšknūsacejumus īdzeivuotuoju kūpejuos identitatis styprynuošonai i latvīšu viesturiskūs zemu kulturviesturiskuos vidis i kulturtelpu saglobuošonai i ilgtspiejeigai atteisteibai, informej Saeimys Presis dīnests.
Lykuma, kas rysynuotu vītejūs kūpīnu kulturviesturiskuos identitatis i pīdereibys vaicuojumus, izstruodi paredz Administrativūs teritoreju i apdzeivuotūs vītu lykums. Lykumprojektu Saeimā padevs Vaļsts prezidents Egils Levits. Lykuma preambulā īkļauti latvīšu nacejis veiduošonuos viesturiskī aspekti i uzsvārts, ka latvīteibys daudzveideiba, kulturtelpys i latvīšu viesturiskūs zemu kulturviesturiskuo vide ir nacejis kūpejuo boguoteiba.
Jaunajā lykumā uzsvārta sevkura pogosta i piļsātys pīdereiba kaidai nu pīcu viesturiskūs latvīšu zemu – Vydzemei, Latgolai, Kūrzemei, Zemgalei i Sēlejai. Itamuos zemēs pastuovūšuos kulturviesturiskuos vidis i kulturtelpu, kas raksturoj latvīteibys daudzveideibu, saglobuošonai i atteisteišonai napīcīšams pīgrīzt vysys sabīdreibys viereibu, paradzūt ari atbolstu vītejom kūpīnom. Tys napīcīšams, kab sekmātu apzynuotu i sistematisku kulturpolitikys dorbu itamā jūmā, saceits lykumprojekta anotacejā.
Taipat lykums nūsoka, ka Reigys vaļstspiļsāta kai Baltejis mārūga metropole ir viesturiska Vydzemis daļa i Reigys eipašuo identitate i kulturviesturiskuos vidis sovpateiba ir atbolstoma i veicynoma. Kai viesturiska Vydzemis daļa lykumā nūsaceita ari Jiurmolys vaļstspiļsāta.
Lykums nūsoka viesturiskūs zemu īdzeivuotuoju tīseibys i atbiļdeibu, nūsokūt, ka sevkurs var kūpt i atteisteit, kai ari veicynuot kūpeigū īinteresieteibu saglobuot i nūdūt cytom paaudzem sovys zemis identitati i kulturviesturiskū vidi.
Taipat nūsaceits vaļsts i pošvaļdeibu pīnuokums viesturiskūs zemu identitatis i kulturviesturiskuos vidis i kulturtelpu saglobuošonā i atteisteibā, izstruodojūt i eistynojūt pastuoveigu politiku i nūdrūsynojūt atbolsta pasuokumus. Lykums paredz pošvaļdeibu sadarbeibu, kab veicynuotu kulturviesturiskuos vidis saglobuošonu i īdzeivuotuoju kūpeiguos identitatis izjiutu.
Ministru kabinetam (MK) da ituo gods beigu aizdūts apstyprynuot Latvīšu viesturiskūs zemu i kulturtelpu atteisteibys plānu, kab saskaņuotu vaļsts i pošvaļdeibu eistynuotūs pasuokumus, kai ari koordinātu i mierķtīceigi izmontuotu itam mierķam daīmamūs vaļsts i pošvaļdeibu resursus. Plāns nūsaceits kai videja termeņa atteisteibys plānuošonys dokuments iz septenim godim, i juo izstruode uzticāta Kulturys ministrejai. Finansiejumu plāna eistynuošonai paradzāts nūsaceit, sagatavejūt 2023. gods vaļsts budžeta projektu.
Lykumā nūsaceits, ka MK reizi godā Saeimai i Vaļsts prezidentam snādz ziņuojumu par padareitū lykuma mierķu sasnīgšonā, plāna eistynuošonā i īcarātū tuoļuokū darbeibu. Pyrmais ziņuojums juosnādz da 2023. gods 30. juņam.
Taipat lykums paredz izveiduot Latvīšu viesturiskūs zemu atteisteibys padūmi, kurys aizdavums byus sekmēt vaļsts īstuožu i pošvaļdeibu sadarbeibu i lāmumu pījimšonu vaicuojumūs, kas skar viesturiskūs zemu identitati i kulturviesturiskuos vidis i kulturtelpu saglobuošonu i ilgtspiejeigu atteisteibu. Padūmē īkļaus kulturys ministru, vidis aizsardzeibys i regionaluos atteisteibys ministru, finanšu ministru, ekonomikys ministru, izgleiteibys i zynuotnis ministru, satiksmis ministru, tīslītu ministru, zemkūpeibys ministru, kai ari Saeimys, Vaļsts prezidenta, pošvaļdeibu puorstuovi, vīnu sabīdreibys puorstuovi nu kotrys viesturiskuos zemis i lībīšu kūpīnys. Padūmis dorbu vadeis kulturys ministrs.
Latvīšu viesturiskūs zemu lykums stuosīs spākā ituo gods 1. julī.
Atguodynuosim, ka Latvejis Vaļsts prezidents Egils Levits, kurs 2020. gods 24. septembrī īsnēdze Saeimā Latvīšu viesturiskūs zemu lykumprojektu, 25. septembrī Rēzeknē, Latgolys viestnīceibā “Gors”, ituo lykumprojekta kontekstā aicynuoja iz diskuseju par latgaliskū identitati i īspiejom jū kūpt, saglobuot, atteisteit. Ar diskuseju var īsapazeit ITE.
Juodasoka, ka Latgola kai latvīšu viesturiskuo zeme piec rūbežim nasakreit ar jaunū administrativi teritorialū īdalejumu. Viesturiskajā Latgolā ītylpst Bolvu, Kruoslovys, Leivuona, Ludzys, Preiļu, Rēzeknis nūvodi i Rēzeknis vaļstspiļsāta, niule jaunajam īdalejumam streideiguo Varakļuonu nūvoda teritoreja, nu Augšdaugovys i Jākubpiļs nūvodu, Daugovpiļs vaļspiļsātys – teritorejis Daugovys lobajā krostā, ari Aizkrauklis nūvoda Aivīkstis pogosta DA daļa, Pļaveņu piļsātys A daļa (bejušuo Gosteņu piļsāta); Modūnis nūvoda Borkovys pogosta daļa (izjamūt bejušū Saikavys pogostu), Ūšupis pogosta D daļa; Olyuksnys nūvoda Līpnys pogosts. Lykums paredz ari saglobuot viesturiskū atmiņu par bejušuo Abrinis apriņča Abrinis piļsātu i jai pīgulušajim sešim pogostim – Kacānu, Upmolys, Lynovys, Pūrlovys, Augšpiļs i Gauru.


text:
Regionaluo reforma i latgalīšu volūda
Roksta autors: Jureits (Jurs Viļums)
Vosorys suokumā portala lakuga.lv veiduotuoji palyudze mani pīraksteit par gaidamū regionalū reformu nu latgalīšu volūdys nuokūtnis atteisteibys perspektivom “tymā jaunajā kuorteibā, kas myus sagaida”. Kai redzit, lānai maņ guoja – vys puoruok daudz ir naatbyldātu vaicuojumu, nu kurūs ari pats golvonais – kaids tod (patīseibā) ir reformys mierkis? – nav skaidrys. Samozynuot pošvaļdeibu i jūs īriedņu skaitu, koč kū vēļ ītaupeit, gūdeigi atzeit nagluobjamuos teritorejis… ci eistyn padareit regionus ekonomiski stypruokus, nūdrūsynuot vīnmiereigu vysys vaļsts atteisteibu, atrysynuot regionalā leiminī tuos problemys, ar kurom mozuos pošvaļdeibys i centraluo vaļsts puorvaļde godim nav tykušys golā?
Volūda sleicieju naizgluobs?
Jau godim daīt dzierdēt nu vysaiduoku cylvāku, ka latgalīšu volūda Latgolu naizgluobs – vysa pamatā vajadzeiga asūte ekonomiskuo atteisteiba. Tam var pīkrist i reizē ir juoatguodynoj, ka tikai ekonomiskuo atteisteiba (skait, nauda) nav i navar byut veseleigys sabīdreibys i vīna regiona atteisteibys golvonuo vierteiba. Vyss ir sovstarpeji saisteits. Jau godim redzim, ka latgalīšu volūda teik veiksmeigi izmontuota vysaidu privatūs produktu i pošvaļdeibu pakolpuojumu tiergvedeibā – turisma objektu, iedīņu i dzierīņu, kulturys īstuožu i atsevišku pasuokumu nūsaukumūs, dažaidūs reklamys saukļūs.
Dobā kaidys ekosistemys veseleigumu i dzeivuotspieju bīži viņ nūsoka piec kaida konkreta dzeivnīka, pat kukaiņa ci kaida auga, kluotbyutnis bīžuma. Ka tuo datryukst ci vairs nav pavysam, tod tys var byut par pamatu trauksmis izsludynuošonai – ir pagaiss dabiskais leidzsvors, kas draud ar ilgtspiejis pagaisynuošonu. I napītiks, ka gruovus sakuortoj tik vīnā pļovā, ir juosaver vysa melioracejis sistema kūpumā…
Tok pītiks ar leidzeibom. Dūmoju, ka portala lakuga.lv skaiteituojs gona labi saprūt latgalīšu volūdys nūzeimi kotra latgalīša i vysys Latgolys dzeivē kūpumā. Ir vajadzeiga nauda (kab saimi pabaruot, izgleituot, pasauli apsavērt) i volūda kai tradiceju, kulturys, vierteibu nesiejs cauri paaudzem.
Volūda, prūtams, nav golvonais vaicuojums, kura deļ veikt regionalū reformu i nav golvonais indikators par tū, kaidai tai reformai byut, tok latgalīšu volūdys vaicuojums paruoda vairuokys logiskys atbiļdis iz apleik skanūšajim gona haotiskajim vaicuojumim – vajag ci navajag apvīnuot nūvodus, cik lelim jim byut, ci veiduot ūtruo leimiņa apgobolus, styprynuot planavuošonys regionus ci varbyut vysu atstuot Reigys centra ļaužu izlemšonai?
Iz latgalīšu volūdys pīmāra varim paviertēt Latgolys regiona “ekosistemys” i vysys vaļsts veseleigumu. Vysapyrms juoatguodynoj vysim latgalīšim labi zynomū Vaļsts volūdys lykuma pantu, kurā īraksteits, ka “vaļsts nūdrūsynoj latgalīšu rokstu volūdys (..) aizsardzeibu, saglobuošonu i atteisteibu”. Nu ituo panta īraksteišonys lykumā vysu laiku ir bejs taids kai streideņš pa vydu vaļsts īstuožu puorstuovim (nu vīnys pusis) i vysaiduoku latgalīšu bīdreibu, taitod navaļdeibys organizaceju (NVO), puorstuovim i vīnkuorši individualim latgalīšu volūdys gluobšonys entuziastim (nu ūtrys pusis). Vēļ vys leluokuos aktivitatis ir veikuši ūtrī, deļtuo lykumā īraksteitais, ka, tai saceit, vysu procesu voda vaļsts, eisti nastruodoj.
Latgalīšu volūdys saglobuošona, aizsardzeiba i atteisteiba nūteik nu projekta da projekta – vys vēļ tymā vysā stuostā datryukst sistematiskuma ci elementarys kuorteibys, lai vajadzeigī dorbi tyktu veikti seceigi. Lai tū nūdrūsynuotu, jauna pruoteiga regionaluo reforma varātu gona labi paleidzēt.
Kai smejīs, pyrma kaidim desmit godim, kod tyka izskaniejs prīšklykums latgalīšu volūdai daškiert regionaluos volūdys statusu, tod ituos iniciativys autori tyka nūlomuoti vysaiduokūs naskaistūs i napatriotismu nūzeimejūšūs vuordūs. Iz laiku itei dūma beja juonūlīk molā i juoturpynoj stucynuot vaļsts īstuožu durovuos, lai vēļ i vēļreiz atguodynuotu tymā Vaļsts volūdys lykumā īraksteitais pryncyps – vīna vaļsts volūda ar divejom literarajom tradicejom – lejislatvīšu i augšlatvīšu (aba latgalīšu). Pakuopeniski tyka sasnāgti ari lobi vairuok ci mozuok skali rezultati, latgalīšu volūda suokuse skanēt aizviņ bīžuok vysdažaiduokajuos dzeivis jūmuos – suocūt ar kasdīnys dzeivi, turpynojūt ar plašsazinis leidzekim i politiskajom nūrisem. Kod latgalīšu NVO suoce praseit ari 10% latgaliski vaļsts apmoksuotajūs medejūs, tod otkon nu vairuokom molom pasaruoda “vacī lobī” vaicuojumi: a kas tod tī latgalīši taidi ir, ka niule jūs “izlūksni ci dialektu” byus juosaklausa vysā Latvejā?
Pruoteiga regionaluo reforma varātu itū latglīšu volūdys (i cytus vaicuojumus) beidzūt lelā mārā sakuortuot. Ci ari turpynuot leidzšinejū jucekli. Ci radeit vēļ leluoku? Koč voi saleidzynojam ar literaruos latvīšu volūdys vaicuojumim – nav tok kotrā vīnā atseviškā školā ci vīnā pošvaļdeibā juodūmoj, kaidus burtus bārnim vuiceit i ci vyspuor tū dareit/nadareit? (Smīklam – varbyut kaids Kūrzemē vēļ tagad izdūmuotu vuiceit “vacūs skaistūs” gotu burteņus? Ni Satvermī, ni lykumūs nikur nav atrunuots, ka latvīšu volūdā juolītoj latiņu alfabeta antikvys būrti, a na frakturys (gotu) ci vēļ nazkaidi cyti.) Taitod ir lītys, kas juosakuortoj vaļsts leiminī (lykumi, nacionalūs sabīdryskūs plašsazinis leidzekļu darbeiba, vuiceibys programu izstruode, gruomotu izdevieju kontrole i tt.), ir lītenis, kū var izlemt iz vītys (kuru školuotuoju pījimt latgalīšu volūdys vuiceišonai, kai lobuok sareikuot vītejūs folklorys svātkus, kur likt turistim nūruodis latgalīšu volūdā vītejūs skaistumu atrasšonai i tml.), i vēļ ir taidi vaicuojumi, kū vyslobuok puorraudzeit Latgolys regiona mārūgā (kur sareikuot lelū latgalīšu muzykys festivalu, kur varātu byut latgalīšu profesionalais teatris, nuokamuo Latgolys kongresa sareikuošonys organizatoriskī vaicuojumi i tt.).
Latgolys rezolucejuos saraksteitais
1917. godā nūtyka vīns Latgolys kongress, na atseviški mozeni Rezēknē i Daugovpilī ci kaiduos sešuos, septeņuos… divdesmit vītuos. Taitod acimradzami, ka ir vaicuojumi, kas skar vysu Latgolu, i vajadzeigi mehanismi, kas vysā Latgolā tūs koordinej i sapruoteigi rysynoj. Volūda ir vīns nu jūs. Sovulaik ari Latgolys Pietnīceibys instituta reikuotajuos konferencēs i jūs gola dokumentūs tyka runuots, sprīsts i aicynuots pīgrīzt viereibu latgalīšu volūdys vaicuojumam. Atlaidit, tagad namekliešu vysys lobuos idejis, kas tymūs papeirūs saraksteitys, tok tai i palykušys putekļus vuokt.
Viesturs Kairišs 2017. godā i piec tuo vēļ na reizi ir uzsviers, ka latgalīšu volūda ir nacionala leimiņa vaicuojums i taidā leidzīnī ari tys juorysynoj, tok dzierdeigys auss itai dūmai var atrast tikai epizodiski i nasatic, ka tyvuokūs godūs kas byutiski varātu maineitīs.
Ir labi, ka reizem izadūd latgalīšu volūdys lītys paceļt da Reigys augstumim, tok vīnā sapruoteigā regionalā veiduojumā (Latgolā) varātu radeit vairuok vysaiduokus instrumentus i mehanismus latgalīšu volūdys styprynuošonai i daudzejaidi atslūguot “Reigys aizjimtūs pruotus”.
Kai reize tys jau ir īstruoduots 2017. goda pasauļa latgalīšu saītā apstyprynuotajā rezolucejā, kab nūdrūsynuotu Latgolys latvīšu (latgalīšu) kai Latvejis vaļsts nacejis dalis atbylstūšu pastuoveišonu Latvejis Republikā (..). Rezolucejis 1.3 punktā ir uzsvārts, ka “Latgolys planavuošonys regionā (..) atsagrīzt pi viesturyskūs latgaliskūs nūsaukumu i vītvuordu; pastotūt jaunys ceļa zeimis i nūruodis, lītuot obejis latvīšu volūdys formys (LVS i LTG); vaļstei izveiduot atbolsta sistemu tom pošvaļdeibom i organizacejom, kas ir gotovys maineit asūšuos (ci stateit jaunys) ceļa zeimis i uzrokstus. Veiduot atbolsta sistemu tim uzjiemiejim i NVO, kas turysma produktu nūruodis pīduovoj latgalīšu rokstu volūdā… Veicūt regionalū reformu, respektēt viesturyskū teritorejis saisteibu ar Latgolu (..).”
Itys ir juojam vārā ari beidzamajā laikā vys plašuok dzierdamajuos diskusejuos par Varakļuonu nūvoda i atsevišku cytu teritoreju nuokūtni. Rezolucejis 1.5. punktā par kulturu dalykts: “nūdrūsynuot i finansēt regiona leimiņa strukturu izveidi (tymā skaitā iz asūšūs kulturys īstuožu bāzis), kuru nūsaukumā īkļaut Latgolys vuordu i repertuaru veiduot, prymari lītojūt latgalīšu rokstu volūdu: Latgalīšu literaturys fonds, Latgolys teatris, Latgolys filmu fonds, Latgolys simfoniskais orkestris, Latgolys kors, Latgolys Muokslys muzejs i c.” Turpynuojums 1.6. punktā par plašsazinis leidzeklim: “Latgolys planavuošonys regiona teritorejā nūdrūsynuot vaļsts informativū telpu, t. sk. kai sabīdryskū pasyutejumu, i jamā rast vītu raidejumim i ziņom latgalīšu rokstu volūdā. Nūdrūsynuot i vysur, kur lykums paredz, daškiert finansiejumu tim informacejis leidzeklim, kurūs ir publikacejis voi raidejumi latgalīšu rokstu volūdā, sabīdryski finansātajūs radejis i televizejis kanalūs īkļaut ziņu, taipat atsevišku raidejumu regularu sagataveišonu i transliešonu latgalīšu rokstu volūdā. Styprynuot i atbaļsteit plotu socialūs teiklu vidi (pīmāram, iz lakuga.lv bazis) latgalīšu rokstu volūdā.”
Ir paguojuši vairuok kai diveji godi, tok cīš lelu virzeibu itūs vaicuojumu rysynuošonā mes naasom manejuši. Vēļ seikuok par tim visim ir runuots rezolucejis izvārsumā, kuru vysu nacitiešu, tok atzeimiešu nu tuo golvonū punktu ituo roksta saisteibā. “Attīceibā iz latgalīšu rokstu ci literarū volūdu vaļsts politika, lykumdūšona i prakse ir juobolsta iz itaidu mierku i pryncypu: (..) c) apsajimšona, ka pastuovūšī ci jauni administrativi īdalejumi naroda škieršļu latgalīšu rokstu volūdys lītuošonys veicynuošonai.” Tys juojam vārā ari Varakļuonu nūvoda, kai ari mozuokūs Latgolys nūvodu saisteibā, pīvadumam, Imants Slišāns nu Baļtinovys jau godim ir runovs, skaidrovs i darejs, kab ļauds nasabeistātu runuot latgaliski. Cik daudzuos Latgolys pošvaļdeibuos ir tai, ka vydsškolys izlaidumā vokora vadeituoja runoj latgaliski, ari direktora, absolventu i jūs vacuoku puorstuova runa ir latgaliski. Nūslāgumā absolventu i školuotuoju kūpeigs aplis ar dzīsmi “Pi Dīveņa gari goldi”… Paīt godi cikom ļauds pīrūn, ka ari publiskūs pasuokumūs lītuot latgalīšu volūdu ir tikai normali. Tū var aizslauceit vīnā dīnā, pīvīnojūt leluokam nūvodam, kurā latgalīšu volūda skaņ cīš ratai.
Taidys mozuokys i leluokys centraliziešonys otkon i otkon apdraud lokaluos identitatis, uorda cylvāku vītys sajiutu i pakuopeniski i naatlaideigi vuojinoj latgaliskū pašapziņu.
Tys mozūs nūvodu rūbežu “futbols” cylvākus jau ir pamateigi nūgurdynovs i tod jīm palīk vīnolga – “kur daliks, tī dzeivuos”. Cylvāks suoc just, ka nu juo nikas nav atkareigs i jam vysleidz, ci juo pogostu davīnoj Latgolai ci Vidzemei, jam palīk vīnolga, ci apleik skaņ Latgolys latvīšu volūda, ci latvīšu literaruo, ci krīvu, angļu…
Varim īgiut i varim zaudēt vēļ vaira
Vidis aizsardzeibys i regionaluos atteisteibys ministrejis (VARAM) dokumentūs saisteibā ar regionalū reformu ir gona daudz vierteigu vadlineju saraksteits:
- izveiduot ekonomiski atsateisteit spiejeigys administrativuos teritorejis;
- vaļsts puorvaļdi organizēt īvārojūt subsidiaritatis pryncypu (vajadzeigī lāmumi teik pījimti īspiejami zamuokā, cylvākam tyvuokā leiminī – autora pīzeime.);
- veiduot vīndabeigu administrativi teritorialū strukturu;
- nūvērst pretrunys piļsātu i ap jom asūšūs lauku teritoreju vydā;
- leidzsvaruot pošvaļdeibu kapacitati, nūdrūsynojūt jom leidzvierteigys īspiejis atteisteibai;
- īvāruot īdzeivuotuoju interesis, teritorejis atteisteibu planavojūt kūpsakareibuos (regionalā i nacionalā leiminī);
- veiduot pošvaļdeibys, kas spiej nūdrūsynuot atteisteibys planavuošonys funkceju i vadeit sarežgeitus investiceju projektus;
- nūdrūsynuot lobuoku sinergiju vaļsts i pašvaļdeibu instituceju vydā, i sadarbeibā ar uzjiemiejim, izgleiteibys īstuodem, NVO i c.
- veicynuot augstuoku konkurētspieju ībolsojamūs deputatu kūpumam – nūdrūsynuot efektivuoku liemiejvarys darbeibu…(tys vyss jimts nu varam.gov.lv).
Vēļreiz i vēļreiz varu atkuortuot, ka taišni spieceiga regionaluo leimiņa izveide, saucit tū kai gribit – (styprynuoti) planavuošonys regioni, lykumā jau seņ kai īraksteitī, tok vys vēļ naizveiduotī, apgoboli ci ūtruo leimiņa pošvaļdeibys – varātu lobuok tikt golā ar ministrejis i vysys vaļdeibys uzdūtajim aizdavumim i veiksmeiguok atbiļdēt iz vysim vaicuojumim saisteibā ar latgalīšu rokstu volūdys saglobuošonu, aizsardzeibu i atteisteibu.
Ari 2017. goda pasauļa latgalīšu saīta rezoļucejā ar malnu iz bolta īraksteits: “Latvejis Republikys regionalū politiku baļsteit iz Satversmis 3. panta: “Latvejis vaļsts teritoreju storptautyskūs leigumu nūsaceitajūs rūbežūs sastuoda Vydzeme, Latgola, Kūrzeme i Zemgale.” Precizi i skaidri nūsaceit Satversmē nūsauktūs regionu funkcejis, tys ļaus efektivi rysynuot daudzys vaļstiskys problemys.”
I tikai ituos četrys (vēļ ari Reiga kai vaļsts golvyspiļsāta) i vairs nivīna cyta administrativa teritoreja Satversmē nav īraksteita! Tok dzeivī, Dīvamžāļ, ni Vydzeme, Kūrzeme, Zemgale, ni ari Latgola eisti napastuov. Tod vaicuojums ir ari myusim latgalīšim: cik iļgi mes sasamīrēsim, ka par Latgolu tik roksta literaturys dorbūs, juos vuordā sauc vysaidys nūtikšonys i (kotrs piec sovim īskotim i atkareibā nu viesturiskuo konteksta) leluokys ci mozuokys zemis, a pošys Latgolys, kai administrativys teritorejis, nav pa šai dīnai? Ka juos nabyus ari iz prīšku, tod i par latgalīšu volūdys lītom turpynuos “atbiļdēt” vaļsts apmāram tik pat labi, sistematiski i kvalitativi kai da šam, i mes kotrys sovā sātā, sovā vidē, sovā bīdreibā… turpynuosim raksteit pa kaidam projekteņam, kaids uzadrūsynuos ar sovu bārnu parunuot latgaliski, kaids – nā… I latgaliski rokstūšs cylvāks ar kotru godu paliks par aizviņ ratuoku “putnu” pasauļa volūdu socialajūs teiklūs.
Kū soka zynuotnīki i pietnīki?
Pavysam naseņ treji Latvejis zynuotņu doktori (Andris Miglavs, Māris Pūķis i Pēteris Šķiņķis) publiskova sovu apkūpjumu par vajadzeibu veikt regionalū reformu i pamatova, kaidai tai byutu juobyun.
Grybu citēt vīnu tēzi nu jūs apkūpuojuma: “Administrativi teritorialais īdalejums, tuo struktura atsadz asūšuos politiskuos aba puorvaļdeibys organizacejis specifiku i tei tīši ci pastarpynuoti īspaidoj kulturys (taitod ari volūdys – J.), socialuos i ekonomiskuos paruodeibys (Honey, R. (1977). Form, process and political organization. Professional Geographer 29, 16–20.; Williams C., Smith A. D. (1982). The national construction of social space. Progress in Human Geography 6(4), 502–518.). Deļtuo administrativi teritorialais īdalejums ir apsaverams ari kai geografiskuos telpys – cylvāka vidis vadeišonys i veiduošonys leidzeklis. Latvejā niu pastuov centralizātys vaļsts struktura i tys ir byutisks teritoreju sarukšonys i naleidzsvaruotys regionaluos atteisteibys pamats.”


text:
Škīzna
Škīzna ira materiala atmeja, sasadorūša nu pagaru pavadīņa ci neits formys daļu.
Škīznys kai materials var byut dobyskys (pīv., lynu škīznys, kokosa škīznys, auguoju škīznys — būmeļs, dzeivinīku škīznys — vylna, šolks) ci muoksleigys (siņtetiskuos škīznys, stykla škīznys, optiskuos škīznys).
Škīznys svareigys biologejā — juos satur kūpāauguoju i dzeivinīku audus. Cylvāks auguoju škīznys izlītoj sasprāzdams pavadīņūs, neitīs, aukluos, viervēs. Piečuok juos var lītuot cytu preču pīgatavē. Škīznys taipoš saviļoj slūksnēs, i nu jūs taisa papeiru ci filcu.
Muoksleiguos škīznys padarynoj taisyskā, parostai kimiskā formā.


text:
Rēzeknis nūvoda Rāznys Nacionaluo parka teritorejā, zemnīku saimisteibā „Ruduo kumeļu pauguri” 120 hektaru plateibā dzeivoj palels sātys gonampulks – ap 80 zyrgu, četrdesmit gūvu, padsmit kozu i cyti sātys kustūni. Jau padsmit godu iteinis saiminīki, tūs vydā ari Kristīne Stašule, patriotisku jiutu vadeiti, nūsadorboj ar vīnys nu Latvejis nacionalūs zyrgu škirņu audziešonu i populariziešonu – leluokuo zyrgu daļa, kas gonuos glaznainajūs Rāznys azaram tyvejūs pakolnūs, ir ‘latgalīši’.
„Golvonuo myusu saimisteibys darbeibys nūzare ir Latgolys rykšuotuoju atteisteiba, škirnis atdzymšona i saglobuošona. Leluokuo dala zyrgu, kas sataigoj pa laukim, ir Latgolys rykšuotuoji. Itūšaļt mes asam vīneiguo saimisteiba, kurā ir itī zyrgi.
Niu dzymst mozuli, byus daudzi skaistu Latgolys rykšuotuoju. Mes nūsadorbojam ar turismu, pīduovojom cylvākim izjuot, izbraukt, pasavērt, pabaruot, pačamdeit, pabiļdēt ci vīnkuorši pastuovēt kluotu zyrgim, gūvem i cytim lūpenim. Bārni bīžai brauc pasavērt iz dzeivinīku, jo niu jūs ir tik moz, ka var redzēt viņ gruomotuos ci pa televizoru.”
Kristīne stuosta, ka škirne ‘Latgolys rykšuotuojs’ ir izveiduota jau seņ, 1906. godā, kod vysā Latveja vēļ beja cīši daudzi zyrgu i ļauds tūs kasdīnā izmontuoja gon dorbam, gon kab puorsavītuotu.
„Kurzemē beja ‘Latvejis braucamais zyrgs’, Zemgalē beja ‘Latvejis ardenis’, sovpus pi mums beja vītejuos dorba kieveitis, kurom nivīns tū izaceļšonu i nazynuoja. Dorba zyrgs i dorba zyrgs. Tai kai mums beja vajadzeigs, kab tī zyrgi varatum puorsavītuot lelus attuolumus, Latgolys zemnīki suoce tuos kieveitis lacynuot ar īvastajim nu aiz rūbeža teirškirnis rykšuotuojim. Krīvu, Orlovys i Amerikys rykšuotuoji. Daudzvīt Latgolā beja ierzelu vaislys nūvītnis, kur dzeivuoja itī ierzeli, kas gribēja varēja atvest sovu kieveiti aplacynuot i dabuot kumieleni. I vot tī kumieleni, kuri saguoja iz pusi Latgolys dorba zyrgi, iz pusi rykšuotuoji, jūs pa Latgolu beja cīši daudzi… Jūs apkūpuoja vīna lelā grupā i nūsauce par Latgolys rykšuotuojim. Laikā, kod myus pīvuonuoja Krīvejai, itys nūsaukums nūsamaineja i zyrgs palyka par PSRS rykšuotuoju. Tod mes atdabovom naatkareibu, i tod jau palyka pavysam švaki, jo Latveja nūlēme, ka mums nav vajadzeigys vasalys treis zyrgu škirnis, pītiks ar vīnu – Latvejis braucamū. Tai puorejī zyrgi aizguoja viesturē, jūs vaira nabeja. Naizdeve vaira dokumentus, kurūs raksteitu ‘Latgolys rykšuotuoja’ škirni, nu vaļsts ari nabeja nikaidu programu, kas koč kaidā veidā paleidzātu saglobuot, atteisteit i pavairuot itūs zyrgus. Pieckara godūs daudzim zyrgim beja pagaisynuoti dokumenti. Kod myusu saime izzynuoja, ka Latgolai koč kod viesturiski beja sova zyrgu škirne, mes nūlēmem tū vysu drupeit atjaunuot. Suocem studēt dokumentus, ciļtsgruomoys, vaicuot informaceju.”
Latvijas Radio aicina izteikt savu viedokli par raidījumā dzirdēto un atbalsta diskusijas klausītāju starpā, tomēr patur tiesības dzēst komentārus, kas pārkāpj cieņpilnas attieksmes un ētiskas rīcības robežas.


text:
Atkuortuotai izdūta gruomota par prīsteri Vladislavu Litaunieku
Rokstu sagataveja: lakuga.lv
Atkuortuotai izdūta gruomota “Priesteris un moceklis Vladislavs Litaunieks – Kristus kviešu grauds” par prīsteri i mūcekli Vladislavu Litaunieku. Prīsters tyka nažieleigi speidzynuots i 1941. gods 24. junī nūšauts Daugovpiļs cītymā. Ir aizsuokts juo beatifikacejis process.
V. Litaunieks dzims 1909. gods 28. augustā Rēzeknis apriņča Bykovys pogosta Bernānu sādžā, beja vacuokais bārns Litaunīku saimē. Piec Nagļu pamatškolys beigšonys īsastuoja Aglyunys katuoļu gimnazejā i vāluok Reigys Goreiguo seminara sagataveišonys kursā. 1933. godā Svātuo Jākuba katedralē Vladislavs tyka ordināts par prīsteri. Jis tyka nūzeimāts par vikaru Rēzeknē, bet dreiž piec tam par prāvestu Jaunbornē, vāluok Spruktu draudzē, kur pabeidze dīvnoma ceļtnīceibu. Nu 1938. leidz 1941. godam beja Indrys draudzis prāvests. 1941. gods zīmā prīsteri puorcēle dorbā iz Vyškim. 1941. gods 23. martā jis devēs ar viļcīni iz Feimaņu draudzi paleidzēt tuos prāvestam nūvadeit gavieņa rekolekcejis. Čekys īriedni jam sekuoja i apcītynuoja viļcīnī, nūvede iz Daugovpiļs cītumu, kur nažieleigi mūceja.
1941. gods 21. junī V. Litaunieku nūtīsuoja iz nuovi ar montys konfiskaceju par “vaļsts nūdeveibu” i “kontrrevolucionaru” darbeibu. Treis dīnys vāluok jū nūsuove i kūpā ar cytim nūgalynuotajim aproka cītuma pogolmā. Vāluok prīstera mirsteiguos atlīkys tyka puorapbedeitys Vyšķu bazneicys duorzā i pastateits pīmineklis. 1991. godā prīsters V. Litaunieks tyka reabilitāts. Niu nūteik juo beatifikacejis process. Beatifikaceja ir ceremoneja Rūmys katuoļu bazneicā, kurys laikā kaidu personu pasludynoj par svieteigu. Tei ir obligata pyrma kanonizacejis.
Gruomota “Priesteris un moceklis Vladislavs Litaunieks – Kristus kviešu grauds” pyrmū reizi tyka izdūta 2012. godā. Tymā publicāts V. Litaunieka dzeivisstuosts, apkūpuotys līceibys par sajimtū paleidzeibu caur juo aizbiļdnīceibu, atrūdama novenna juo gūdam – lyugšona, kas juoskaita devenis dīnys piec kuortys. Vairuokuos volūduos, ari latgaliski, ir izveiduota prīsteram veļteita sātyslopa oremus.lv. Tymā var skaiteit ari par juo beatifikacejis procesa aktualitatem.


text:
Daugovpiļs Vaļsts gimnazeja kotru godu vaļsts svātku laikā aicynoj školys audziekņus, školys kolektivu i bārnu vacuokus iz kūpeigu sasadzīduošonu. 2012. godā sasadzīduošona nūtyka školys pogolmā. Sasadzīduošonā lela daļa dzīšmu teik dzīduotys latgaliski, nūtikšonys eipašais gosts – Artūrs Uškāns.
NOMINANTI:
Skotivis runys konkurss “Vuolyudzāni” i vydsškolys latgalīšu olimpiade, Rēzeknis 1. vydsškola
Večerinka “Vasali Baļtinovā!”, Baļtinovys vydsškola
Naaizmierstulei veļteitais jaunradis dorbu konkurss, Aglyunys vydsškola


text:
Vosoryssvātki – Svātuo Gora nūsyuteišonys svātki
Ir kluot skaistī kristīšu svātki Vosoryssvātki. Kū tod mes šymā dīnā svynam? Voi vosorys sokumu, jo tū tak var izsecynot nu šūs svātku nūsaukuma? Na gluži, bet sovu saisteibu gon te varam atrast. Lelokajai daļai ruodīs vosora ir mīļuokais godalaiks, deļtuo, ka doba pēc zīmys ir pasamūduse, laiks ir klivis pateikami sylts, školānim socās breivlaiks i sirdis nūteikti pīsapyldās ar jaunu prīcu par dzeivi, par dobu, par draugim.
Kristeiguo Bazneica Vosoryssvātkus sauc ari par Svātuo Gora nūsyuteišonys svātkim. Ar tū nūsaslādzās Leldīņu laiks. Tys, kas ir zyna par Kunga Jezus dzeivis nūtykumim i dzeivoj leidza Bazneicys liturgiskajam godam, saprass, ka Vosoryssvātku nūtykums naīzeimej tik daudz kaut kaidu nūslāgumu, bet gon tys ir otkon jauns sokums.
Pādejūs Vakareņu laikā Jezus saceja sovim muoceklim: „Īprīcynuotuojs Gors, kū Tāvs syuteis Munā vuordā, jums vysu īmuoceis i atguodynos jums vysu, kū Es jums saceju. Maņ vēļ daudz kas jums sokams, bet tū jius tagad naspējat aptvert. Bet, kod atīs Jis, Patīseibys Gors, tod Jis jums muoceis vysu patīseibu (Jņ 14, 26. 16, 12 – 13a)”. I, lyuk, pīcdesmytajā dīnā pēc Jezus augšamceļšonuos, desmit dīnys pēc Juo debeskuopšonys apsūlejums izapiļdeja. „Atīmūt Vosoryssvātku dīnai, Jezus muocekli arviņ vēļ turiejuos vīnkūpus Jeruzalemē. I pieški nu debasu atskanieja šolkūņa, kai ba tyvojūtīs bruozmainam viejam, i pīpiļdeja vysu sātu, kur jī siedieja. I jim pasarodeja it kai uguneigys mēlis, kas sasadaleja i nūsalaide puor kotru nu jim. I vysi tyka Svātuo Gora pīpiļdeiti (Apd 2, 1 – 4a)”. Vuordu sokūt, šymā dīnā apostoli tyka pīpiļdeiti ar naizsokami lelu prīcu i spāku. Jī sajieme Svātuo Gora duovonys. Ja viereigi skaitom Apostolu dorbu gruomotu, atkluojam, kai iz prīšku Svātais Gors suok dorbuotīs caur pošim apostolim i daudzim pyrmajim kristeigajim. Svātais Gors ir tys, kas suok veiduot kristeigū Bazneicu, i Jis tū dora ari šudiņ, myusu dīnuos. Cikom viņ pastovēs pasauļs, pastovēs Kristus Bazneica. I cikom viņ pastovēs Bazneica, tymā dorbuosīs Svātais Gors.
Kristīteiba nav dryuma reliģija, tei cylvāku naaicynoj staiguot nūskumušam. Tikai grāks i tuo sekys dora cylvāku pošu i juo dzeivi dryumu. Nu kristīteiba aicynoj iz prīcu, tei vad iz prīcu – iz prīcu Svātajā Gorā, jo prīca ir vīns nu Svātuo Gora auglim. Ari tys, kas ir nūsagrākuojs, ir pakritis, teik aicynuots caur grāksyudzis sakramentu i gondareišonu otkon īmontuot sovā sirdī i dzeivē tū naizsokami lelū prīcu, kū dūd dzeive Dīva žielesteibā, leidz ar tū ari Svātajā Gorā. „Jo na iešona voi dzeršona ir Dīva vaļsteiba, bet taisneiba i mīrs, i prīca Svātajā Gorā (Rom 14, 17)”.
Kristīšu prīca dzyma iz krysta lelajā pīktdīnē, bet Jezus augšamcelšonuos atkluoja mysu prīcys vysleluokū byuteibu. Sovukuort ar Svātuo Gora atīšonu Vosorysvātkūs mums dūta spieja prīcuotīs. Tik tys, kas ir sajiemis Sv.Goru, spiej pīdzeivuot eistū kristeiguos dzeivis prīcu. Sv.Sarovys Serafimam kaids jauneklis vaicuoja, kaids ir kristeiguos dzeivis mierkis. Serafims jam atbiļdēja: „Lyugšona, gavieņs, nūmūds i vysi kristīšu dorbi, lai cik ari lobi tī byutu, nav kristeiguos dzeivis mierkis, jo tī ir tikai leidzekli tuo sasnīgšonai. Patīsais myusu dzeivis mierkis – sajimt Svātū Goru. Kod Svātais Gors īt puor cylvāku ar sovu duovonu puorpiļneibu, cylvāka dvēsele teik pīpiļdeita ar naizsokamu prīcu. Svātais Gors atdzeivynoj vysu, kam Jis pīsaskar“.
Tys pots Sarovys Serafims vysod sveicynojās ar šaidim vuordim: „Muna prīca, Kristus ir augšamcielīs! Jis izrunoja kotru sastoptū cylvāku ar – „muna prīca“, taidejaidi prīcojūtīs par jū. Šei tik jaukuo izruna „muna prīka“ sliep sevī vysu Evangelija vuiceibu par cylvāku, tei atkluoj Dīva mīlesteibu i Dīva prīcu par sovu radeibu. „Cylvāks cylvākam vylks“ – soka ļaunuo gora gudreiba, „Cylvāks cylvākam prīca“ – pasludynoj kristeiguo gudreiba.
Atej, Dīvs Svātais Gors i pīpiļdi sovu ticeigū sirdis ar sovu prīcu! Prīcys pylnus Svātuo Gora nūsyuteišonys svātkus!
Prīsters Ainārs Londe, Rēzeknis Jezus Sirds katedralis draudzis vikārs


text:
Koncertprograma “Litaneja” Vilekī, Viļānūs i Rēzeknē
18. i 19. majā treis Latgolys bazneicuos Vilekī, Viļānūs i Rēzeknē Latvejis Radejis kuora i kamerorkestra „Sinfonetta Rīgazpiļdejumā dirigenta Sigvarda Kļavys vadeibā skanēs programa „Litaneja”.
Koncertprograma, kas pārnuo goda beiguos pyrmatskaņuota jaunuos muzykys festivalā „Arēna” ir stuosts par cylvāku, kas dzīž, i programys tapšonai ir eipaša viesture. Tei aizasuoka 2008. godā, kod dirigents Sigvards Kļava ar režisoru Uģi Brikmani devēs ekspedicejā iz katuoļu dzīduojumu centrim Kūrzemē, Latgolā, Zemgalē i Vydzemē, kur gasteja leluokuos i mozuokuos bazneicuos, kūpā ar maja dzīduojumu pratiejim pīstuoja pi jaunim i godu symtim vacim krystim – saklausieja gon kūpdzīduošonys vīnojūšū spāku, gon cīšu personiskus stuostus vīna cylvāka sarunā ar Vysuaugstuokū.
Koncerta pragrama, kas topuse īsadvesmojūt nu ekspedicejis laikā izdareitim īrokstim, izskanēs četru komponistu saraksteitūs oposūs – Ērika Ešenvalda Dabasu Litaneja, Jēkaba Nīmaņa Izklausi, Muote, Valta Pūcis Sajiuta. Sirds. Dabasi. i Ģirta Biša Reitadzīsnai dagūšī vuordi, kuru partituruos sasaveis katuoļu dzīduojumi nu vysys Latvejis.
Kai stuosa dirigents Sigvards Kļava: „Nu īcarātuo saguojs piļneigi kas cyts, kas naatgrīzeniski mainejs poša vierteibu skolu. Atrodom nagaideitu viersvierteibu – na dzīsmis, bet Dzīduojumus ar lelū burtu. Satykom dzīdūšus ļauds, kurī atkluoja dzīduošonys fenomenu pavysam cytā veidā. Da itam nabeju aizadūmuojs, ka vīnu i tū pošu dzīsmi cylvāki ar dažaidim dzeivisstuostim izdzīž piļneibā atškireigi, ar tū dzīduošonys pīredzi, kaida jim bejuse pyrma tam. Saprotom, ka paraleli tradicionalajai latvīšu dzīduošonai i kuoru kulturai pastuov vēļ vīns cīši spieceigys kulturys emocionalais viestejums, kas tū padora atškireigu. Maņ beja svareigi dzierdēt, kū cylvāks dzīž uorpus īrostuos sakraluos vidis, bazneicys sīnom. Kū babeņa dzīž, nūguojuse tuoli nu sovys sātys pi senejuo krysta mežā, varbyut lelā leitā, nalaikā. Kū babeņa dzīž, guļūt iz gultys ci tod, kod jei vaira spiej aizruopuot viņ da plitai, kū dzīž, kod jai nivīns nu molys nalīk dzīduot, nu īškejuos, gareiguos vajadzeibys deļ. Juoparuoda miļzeigs gūds gon itim cylvākim, gon aizīmūšai kulturai. Tāņ saprūtu, ka asam pasakuopuši iz lela, gareigi pīpiļdeita pakuopīna, nu itei sakne ir cīši vuoreiga, i varbyut tyvojās lels pūstums. Ite nav īspiejis koč kū „gluobt”, jo tu navari likt suokt dzīduot Tam Kungam, taipat kai likt pīsavērst ticeibai.”
Koncerta klauseituojim byus vareiba redzēt Uģa Brikmaņa, Sigvarda Kļavys i Mārtiņa Brauna taiseitū 20 minotu videostuostu, kas aizvess klauseituojus pa ekspedicejis celim, paruodūt plašū katuoļu dzīduojumu skanejumu spektru nu pyrmolūta.
Koncertus organizej VSIA “Latvijas koncerti”. Koncertus finansiali atbolsta Kulturys ministreja, Latgolys Planavuošonys regions, Vaļsts Kulturkapitala fonds, Vileks nūvoda dūme, Viļānu nūvoda dūme i Rēzeknis piļsātys dūme.
Koncerti:
18. majā 18:00 Vileks Jezus Sirds Rūmys katuoļu bazneicā
19. majā 12:00 Viļānūs Sv. Erceņgeļa Mikeļa Rūmys katuoļu bazneicā
19. majā 19:00 Rēzeknē Jezus Sirds katedralē


text:
Ilzis Spergys stuosts “Mīlesteiba”
Autore: Ilze Sperga, literate
Juos telepons šudiņ naīsazvaneja ni reizis.
Jau div nedelis.
Vierūs iz ekrana. Mogonys viejā. Saule. Juos puču duorzs.
Kotru godu jei saceja, ka niu to gon pādejū reizi. Gona vysa, vysa par daudzi, kam tuo vysa vajadzeigs, kam tuo vysa. Ni apškīst, ni apbyut, ni apdzeit.
Tok kotru godu guoja pavasars, kotru godu jei pierka sāklys, roka ar luopstu i revēja. Niu tuos jaunuos nazuolis. Tei ar skareņom, tei ar dzaltonim zīdenim. Vysaida valna niu īvozuots. Ar tom pošom eciešom i orklim pa vysu pasauli, kaids tī breinums. Agruok taida nabeja. Vusne da vuolyudne, vyrza da teitini. Jau hreni, ruodejuos, puorjims vysu. A niu to gon. Ni izrevēt, ni apbyut.
Cīst navarūte tuos zemis, jei kotru godu junī saceja, īdama ar kapli nu teiruma, saceja julī, līdama izkoltušūs ogūrču grādu, augustā ar pupu i seipulu veikšim i skalinim i, treidama dorba pīdzeituos rukys, saceja septembrī. A zeme vylka pi sevis. Jei otkon i otkon audzēja tūs valna kabačus, ogūrčus, tomatus, batviņus, burkuonus, kuopustus, buļbys i grīziņus, pupys, zierņus, casnāgus, salatus, redisus, juoņūgys, ierkškeižys, rabarberus, rutkus i seipulus. Audzēja i gryude burkuos. Mudri, mudri. Recepti taidi i itaidi, vajadzeigajā vītā attaiseiti žurnali, gruomotuos sāklu pacenis gruomotzeimis vītā. Pi batviņu soltuos zupys sagatavis batviņu sāklu paceņa. Tū jei beja aizlykuse itamā vosorā. Vyss ar apdūmu, kai nazkod juos mamai Jumprovys Marejis obrozeņš puotorneicā pi litanejis.
Otkon i otkon ar spanim, skalinem, kulem i maisim, kastem i burkom juos mīlesteiba brauce pi manis. Otkon i otkon burceņuos, kastēs, saļdeitovā. Otkon i otkon ari es caurom naktim myzuoju, grīžu, vuoreju i jiemūs ar kabačim, ogūrčim i meļneicom. Kai beidamuos naaizspēt, kai beidamuos, ka miskastē byus juoizsvīž koč drupona juos mīlesteibys.
Jei sēja i stateja, revēja, ratynuoja, grīze i laseja. Kotru pavasari i rudini duorzs kai polu laikā puorjēme juos sātu. Pavasari vyss sasalaseja iz kuknis golda i ap goldu, ka nabeja, kur atsasēst. Seikī seipuleni, sāklys, sieklenis, burkys, burcenis. Škeivūs zam lupatenis kai bierneni šiupelī deiga ogūrči i kirbi, iz palūdzis golvys slaisteja aizacītuši tomati i paprika, baklažani i syltumneicys ogūrči, zam golda spanī margancovkā mauduojuos seipuli apgrīztom buordom. Kuknē dzeivys vītys nabeja i rudinī, kod tys vyss beja juodaboj zam jumta. Spani, skalini i kastis. Tys aiz tuo, tys iz tuo. Burkys pīpiļdeitys i apguoztys vēļ korstys zam deča, burkys tukšys. Vuoceni, vuoki, škēris i leime deļ pīraksteišonys, kas tī pītaiseits, vasals kokts receptu žurnalim i gruomotom.
A ka vēļ leits. A kur vēļ mygla. Jei aizaalsdama nese nu uorīnis slapņuma i vāsuma duorza lobumus, sasiļdeja kai bārnus, seipulus sapyna bizēs i pakuore pi cepļa. Kai nazkod bierneibā maņ bizis nu reita.
Kai tik nu līknis vokorā pasacēle mygla, jei skrēja, ruove, nese. Lelom kastem zali tomati gatavejuos čulanā, apsagti ar vacū mieteli. Mygla tomatim kai smierts. Kai suocās augusts, jau, vei, kotra nakts kai pādejuo. Nūkaviesi, apsasiss ar malnū pyvi. Cauri. Vyss.
Nikod nazyni, kod kas nūderēs. Ar tū mieteli jei guoja iz dorbu. Es iz školu. Obejis stuoviejom autobusa pīturā. Dasagivu pi polys, beja tik sylts, tik labi. Niu žurku izdzonuota apakle, ar puteklim i duniejumu pīsasits audums. Nūderēs. Nikod nazyni.
Tik mogonys īsasēja pošys, iztureigys kai kvaroba. Pošys īsasēja, pošys zīdēja. Sorkonim karūgim puori buļbu, runkuļu, batviņu i burkuonu lokstim plivinēja juos vosora.
Jei vysu laiku runuoja, ka grybātūs redzēt rūžu duorzus Rundālē. Vokorā vērēs teļvīzeri i saceja, ka grybātūs gon. Jei pi klāva izroka dūbi i īstateja rūzis. Apsola, puorsavērte mežogā. Jei aizasirdeja, izplēse vysu i tūgod tī īstateja samtinis. Cytugod poši nu sevis tī jau deiga redisi, salati. Uora tomati giuluos iz malnuos i tukluos zemis, kuopustu lopys. Jei beja redziejuse žurnalā, niu taida mūde.
Aizbraukt da Rundālis nikod nasaguoja, nabeja laika. Kur bess, puori vysai Latvejai. To lūpi. To duorzs. To sīna pļova. To zapts.
Varātu aizbraukt. Cik ta tī tuo ceļa. Īsasēdi i brauc.
Mož cytugod. Niu vosora.
Dzimšonys dīnā jai nikuo navajags. Vysa gona.
Ar jaunū teleponu jei ilgi natyka golā. Pūgys nataidys, nazkaidi napareizi cipari. Tod dasasuove. Tūvosor jei beja fotografiejuse duorzu. Tik na jau tūs runkuļu lokstus. Pučis, pučis, a mogonys puori vysam.
Tai siej maganenis. Tai deigst maganenis. Tai raun maganenis. Kai leiguodamuos dzīsme īskrēja pruotā. Ar rūkom kusteibys, leigoj, leigoj, leigonai kai leigačuos. Seika šaļteņa dzīsmē.
Mogonys izlyku jai iz telepona ekrana. Sorkonim karūgim juos vosora zīdēja, kod jei nu kuknis palūdzis jēme teleponu. Pīzvaneit gūvs sākluotuojam. Mož vēļ ir rikteigais laiks, mož tei gūvs itūreiz apsaīs. A mož jau par vieli. Mugoru rūza jau nu reita. Cikom atbrauks, jau byus trokums puorguojs. Otkon par veļti.
Pīzvaneit zuolis pļuoviejam. Pa teļvīzeri sūleja da pyrmūdīnis sausu. Juolīk tei pļova gar zemi. Kas sakass, kas sabyus, kas savess. Napļaut navar. Nu tuo ūtra gobola saguoja tik desmit vešolu, var napītikt.
Pīzvaneit dokturam. Otkon narikteigs spīdīņs. Golva kai spaņs. Sirds sytās kai pele pa spani.
Pīzvaneit iz pogostu. Lai appļaun sovys ceļamolys. Aizaudzs kai brīsme. Parāda nikaida.
Varieju jau izlikt iz telepona ekrana unuceņus. Kas tī nu tūs mogonu.
Tik kam jai muni bārni. Tys laiks beja guojs i puorguojs. Bārni ir bārni. Izaug i aizīt.
Aizbraukt cīmā jau nasaguoja. To duorzs. To pļova. To gūvei mastits. Puorguoja bārnu dzimšonys dīnys, puorguoja slymuošonys, duorzeni, pyrmuos školys dīnys i pyrmuos mīlesteibys.
Dasaglauž, dasaspīž. Vys vēļ sovs, a jau pasauļam dūmuots i pasaulī verās.
Braucem cīmā pi babys, vosora, putyni, ūdzenis, skrēja bosom kuojom i mauduojuos. Tod otkon rudiņs, otkon tī veikši, spani i skalinis. Unuki ar prīcu givuos pi ierkškeižu spaņa, apēde sauvi i aizskrēja. Cik stuņžu jei beja lasejuse. Cik puotoru skaitejuse. Cik dīnu, cik guodu, cik sapynu.
Vēļ divdesmit procentu. Juodalīk pi voda, dreiži jau gulātu. Da reita nadaviļks.
Parolis es nazynuoju. Cikom juos telepons naizaslēdze, jei it kai vēļ beja jei poša. Tik iz šaļtenis īmyguse.
Siedieju iz beņča slimineicā. Tei smoka.
Vaca i apdauzeita dzeļža gulta, ak jau atvasta kai humanuo paleidzeiba. Vaca, bet na nu krīva laiku. Tei paguotne, kuruos pi myusu nabeja bejs, tok kas kai nazuole īleida vysur apleik, cikom vaira napīminieji, kas ir i kas nav sovs.
Jei it kai beja, i juos vaira nabeja. Siermī moti kai kiula ap muti, īkrytuši byudi i acs. Vaca, vaca sīvīte.
Beja īguojs uorsts. Nikuo loba nasūlej. It kai vyss labi. Tik poša redzit. Nasamūst. Plaušu vaini apuorstiejom. Nui, apkūpam labi. Poša redzit.
Termini, gudri vuordi. Procentu moz. Sūleit navaru. Iztureigi tī vacī. Seiksti. Bet vacums. Vacums.
Varātu apskaut, dasaglaust, īsaraut pi juos komulī. Kai nazkod.
Tik jau kaidu laiku jai beja cyta smoka. Piec vuojuma. Piec smierts. Piec vacuma. Nazkaids ryugts i napanasams smuords. Cik raudzeju apskaut, kod aizbrauču, tik vys vaira na tai.
Muna bierneiba seņ beja cauri. Napajims, nanūglauss, napaceļs, nanūmīrynuos.
Niu maņ beja juoteik ar vysu golā. Bārnu apsystī ceļagoli, slimeibys, korsūni, kuosi. Bārnu atzeimis, puļceni, muzykys škola, nazkas na tai, klasisbīdri, cereibys, idejis, sapyni, ambicejis. Muotis slimeiba.
Pieški juos vaira nabeja. Lūpi, duorzs, sāta.
Īsamauc juos kalašūs i ej. Da taipat tev ir tova dzeive.
Nu suokuma telepons zvaneja kotru dīnu. Kai īt. Kū dora. Kai byus.
Zvaneja par saimisteibys lītom. Vacais bryugons pīzvaneja. Jis zvona kotru svātdīni, kai tāvs nūmyra. Sīva aizbrauc iz bazneicu, jis zvona. Ak jau navajadzēja nikuo saceit. Saceju, kai ir. Vaira nazvaneja.
Beja zvoni par produktim. Tam vajag sīra, tam vajag pīna, tam ūlu, tam zaļumu. Nikod nabeju zynuojuse, nu kurīnis jai ir nauda. Kai braucam, tai otkon aplūksne. Kai kauneidamuos gryuž rūkā. Paraugi najimt. Sasajutu kotru reizi kai rekets. Kotru reizi jei īdeve i apsavainuoja, ka najemu. Kotru reizi raudzeju kuo aizvest. Tik jai jau nikuo navajadzēja. Vyss sovs. Vysa gona. Var īdūt, var puordūt.
Zvoni apseika. Kod kurais vēļ īsazvaneja, kai aizamaļdejs. Cikom šudiņ nivīna.
Vēļ ostoņpadsmit procentu. Nakti naizviļks. PIN koda es nazynu. Izroku vysys montys, nav. Turēt pi voda. A ka elektreiba beidzās. Ka batareja nūsabeigs, pagolam vyss.
Sorkonuos mogonys vērēs iz mane. Likt pi luodātuoja voi gaideit.
Digitaluo pārnejuo vosora. Aizbraucem div reizis gostūs. Iz dzimšonys dīnys i atvalinuojumā. Beja peirāgi, šampanīts. Ībraucem pa ceļam, apbraucūt Latveju. Bārni izamauduoja. Jei izcepe peirāgu, meikle sakryta. Garšuoja piec soldonu gleizdu, nazkas pynuos pa muti. Vysim beja na sevī. Runuot to nav par kū.
Bārnim jei pavaicuoja, kurā niu klasē. Kotru reizi pavaicoj. Bārni jai pavaicuoja, kur jei beja pa Juonim. Sātā. Kur ta cytur.
Kū es par jū zynu. Kas jai pateik, kuo jei grib, par kū sepinej. Kas jai patyka, kuo jei gribēja, par kū jei sepinēja.
Bazneickungs atguoja ar postorū svieteibu. Aizguoja. Nu i. A kū tuoļuok. Nasamaineja to nikas.
Mes jau seņ narunuojom par dzeivi. Tik par ogūrčim, tomatim. Kū aizvest. Kū atvest.
Maņ pat nav juos marynātūs ogūrču recepta. Nazkai palyka i palyka. Vyss pasauļs ir pylns ar receptim, pylns internets, pylni žurnali, a muotis recepta tī nav. Poša taiseju, poša marinieju, tok nikod nasaguoja tik lobi kai jai.
Vys nabeja laika. Ni da tuo.
Nui, nui, pastuosteišu. Aizej puorsītu gūvs, aizej iz muorku izskoluotu driebu meikstajā iudinī.
Atej, jau burkys ar dybynim gaisā. Nui. Suoļs, drusku cukra. Upiņu i kiršu lopys, hrens, casnāgi, nui, tu zyni.
Cik. Kuo.
Telepons šudiņ ilgi tur. Nivīns tok nazvaneja.
Sātā siedieju pi kuknis golda izslaukuse gūvi i pabaruojuse syvānus. Salyku drēbis. Naudu. Saraksteju nu telepona iz lopys vysus kontaktus, kam juozvona, ka gadīnī kas. Rodi. Tuolejī rodi. Krystabārni. Klasisbīdri. Studeju bīdri.
Cik. Kur. Kam. Nikuo nazynu.
Kai nu myglys pluovuoja bierneibā pīsauktī draudziņu vuordi. Godu godim nasatyktuos, naradzātuos. Da pa kuru laiku. Kod ta lai.
Iz draugu i rodu apsveikumim jei nikod naatbiļdēja. Gribieju paleidzēt, nūpierku aplūksnis, kartenis. Tukši tai i nūstuovēja iz juos naktsgaļdeņa. Aplūksnēs es sajiemu naudu. Apsveikumus jei pamazeņom atdeve mums. Daudz laimis, laimeigu jaunū godu. Svātku to daudzi sasalosa.
Jai vysmoz beja iz kuo pīraksteit. Kaidu šaļteņu mes sasajutom normala saime, kas sajem i duovynoj. Na tuos pa klusū i kauneigai īgryustuos aplūksnis. Nūpierc sev. Tu jau poša zyni. Poša gudra.
Nikaidu duovonu, nikuo personeiga. Jei samoksuoja kai olgu, kai atsapierkšonu. Kai nu nabašnīka atsakrateja. Pat ni puču voi svineigu vuordu. Pakluseņom rūkā īgryusta aplūksne. Jem. Pierc.
Tū naudu es izdevu par piļneigim māslim. Par puortyku veikalā, par drēbem, kū panosuoju i atdevu lobdareibai. Prūm. Paceli. Atlaidit. Atpestejit mani nu tuo vysa. Kai zuomauci uodu gribieju izamaukt nu tuo vysa. Breiva i sovā dzeivē. Ar garim zūbim svinieju sovu bārnu svātkus, vuiceidamuos nu žurnalu, na nu sovys muotis.
Piečuok draudzinis i kursabīdrinis izzynuoja juos numeri i raksteja jai eiszinis teleponā – iz Leldīnis, Zīmyssvātku. Jei ni reizis naatsaceja jom nikuo. Tai i pagaisa syuteituoji. Mož nūmyra. Telepons nūsamaineja, eiszinis pagaisa. Dūmuot, cylvāka nimoz nabyutu bejs.
Škeiru vacuos eiszinis, nikuo naatrodu. Objektam atslāgta elektreiba. Kontā īguojuse summa. Nikuo sova, nikuo personeiga.
Naatbyldātī zvoni. Atbyldātī. Sastateitī numeri. Raudzeju zvaneit, sazvaneju vetuorsta i mežu uzpiercieja.
Nikuo, pi kuo dasagiut. Sešpadsmit procentu. Izslēgt i mīrs. Kaida maņ tī vaira daļa.
Tuos mogonys. Pošys īsasiej, pošys sazīd. Pošys nūveist. Pošys, pošys vysu.
Roksts sagataveits ar Vaļsts regionaluos atteisteibys agenturys finansialu atbolstu nu Latvejis vaļsts budžeta leidzeklim.


text:
Latgalīšu volūdys svātki30.04.2017.
Kasgods apreļa beiguos, pīmynūt drukys aizlīguma atceļšonys gadadīnu, Rēzeknē nūteik skotuvis runys konkurss „Vuolyudzāni” i latgalīšu volūdys, literaturys i kulturviesturis olimpiade. Itūgod olimpiade nūtyka 17. reizi i beja veļteita Latgolys kongresa symtgadei.
Olimpiadis nūtikšonys vīta namaineigi ir Rēzeknis 1. Vaļsts gimnazeja, kas viesturiski ir saisteita ar školu pyrmsuokumim Latgolā. Kab pīsadaleit skotuvis runys konkursā, školuos nūteik konkursi, bet olimpiadis daleibnīkim nūpītnai juosagatavoj uorpus stuņžu, partū ka reti kurā školā ir nūvodvuiceibys voi latgalīšu literaturys, kulturviesturis pulceņš.
Tok olimpiadis rezultati paruodēja, ka tī, kur latgalīšu volūdys lītuojuma tradiceja školuos ir sistematyska, kur latgalīšu fakultativi ci pulceni pastuov spieceigu, Latgolā pazeistamu personeibu vadeiti, tī ari bārnu zynuošonys i attīksme pret latgaliskū ir nūpītna. Kai soka, vītys var atsaškiert, bet namaineigi olimpiadis augšgolā ir Baļtinovys vydsškola (itūgod 1. vīta), kū iniciej direktors Imants Slišāns, daudzim vaira pazeistams kai teatra „Palādas” aktīrs i Ontana lūmys atveiduotuojs, i Nautrānu vydsškola (3. vīta), kurys komandu vysu itū laiku gatavoj Latgalīšu volūdys, literaturys i kulturviesturis asociacejis nūdybynuojuma vaļdis prīšksādātuoja Veronika Dundure.
Eipaša prīca par komandom, kas itamā godā daguojušys kluot: Drycānu (školuotuoja Silveja Laizāne, komanda tyka 2. vītā) i Rekovys (školuotuoja Anita Koniševa). Tilžānīši olimpiadē pīsadola regulari, pasateicūt školuotuojis Ainys Rakstenis vadeibai, bet kruoslovīši jau vairuokus godus brauc pat ar divejom komandom (školuotuoja Inga Skerškāne).
Kai īrosts, olimpiadē beja pīcys kuortys, i gryušuokuo izaruodeja frazeologejis kuorta. Partū vaicuojumi par Latgolys kongresu vydsškolānim eipašys gryuteibys nasaguoduoja, bet kulturys tests deve vīlu puordūmom, cik daudz i kurā Latgolys pusē ir aktivuokī kulturys nūtykumi.
Paraleli olimpiadei Latgolā pazeistami cylvāki viertieja skotuvis runys konkursa „Vuolyudzāni” runuotuojus. Itūgod bārnus īdvasmuoja i jūs uzastuošonā klausejuos: Saeimys deputats Jurs Viļums, muzykants Guntis Rasims, aktīrs Kristaps Rasims, uzjiemiejs i muzykants Jurs Vucāns, Rēzeknis Tautys teatra režisore Māra Zaļaiskalns, dzejneica Anna Rancāne, školuotuoja Ineta Urtāne. Konkursā pīsadaleja 63 školāni nu 27 Latgolys školom trejuos vacuma grupuos: 1.–4. klase, 5.–8. klase, 9.–11. klase. Vysus daleibnīkus prīceja grupys „Bez PVN” uzastuošona, bet konkursnīki īsadvasmuoja nu fakta, ka sovlaik konkursā pīsadalejuši ari bruoli Rasimi. Jūs sasnīgumi i styngrais patriotisms ir kai paraugs daudzim jaunīšim Latgolā.
Pasuokumu organizēja Latgalīšu volūdys, literaturys i kulturviesturis školuotuoj asociaceja, finansiali atbaļsteja Rēzeknis nūvoda pošvaļdeiba, Latgolys Studentu centrs, žurnals „A12”, duovynojūt žurnalus vysim daleibnīkim, Latgolys Producentu grupa duovynuoja disku „Celīs, bruoļ!”, Rēzeknis Tehnologeju akademeja uzvarātuojim pasnīdze kora „Sonitums” disku i folklorys ekspediceju diskus školuotuojim, Latgalīšu kulturys bīdreiba – školuotuojim duovynuoja S. Ūdris i J. Ryučāna romanu „Aizlauztais spaits”, syltu uzjimšonu nūdrūšynuoja Rēzeknis Vaļsts 1. gimnazeja, par aizdavumim olimpiadei guoduoja profesore Lideja Leikuma, profesore Ilga Šuplinska i raksteneica Sandra Ūdre.
Materialu apkūpuoja Veronika Dundure i Ilga Šuplinska
P.S. Dalykumā rezultati i foto.
Skatuves runas konkursa „Vuolyudzāni” uzvarētāji
Valsts 17.atklātās olimpiādes latgaliešu rakstu valodā un kultūrvēsturē rezultāti:
Pasākumu organizēja Latgaliešu valodas, literatūras un kultūrvēstures skolotāju asociācija, finansiāli atbaļstīja Rēzeknes novada pašvaldība, Latgales Studentu centra izdevniecība (grāmatas uzvarētājiem), žurnāls „ A12”, dāvinot žurnālus visiem dalībniekiem, Latgales Producentu grupa dāvināja disku „Celīs, bruoļ!”, kā ari Rēzeknes Valsts 1. ģimnāzija, Rēzeknes Tehnoloģiju akadēmija un Latvijas Universitāte.


text:
Latgaliskuos kulturys viests pyrmū reizi video formatā
Rokstu sagataveja: portals lakuga.lv
Turpynojūt dūmuot par latgaliskuos kulturys ziņom dažaiduokūs i auditorejai interesantuokūs formatūs, pīduovojam pyrmū reizi nūsavērt viests video formatā – tymuos eisi par latgaliskuos kulturys nūtikšonam īprīškejā mienesī. Kulturys viests veidoj portals lakuga.lv, bet zinis izstuosta Dāvis Suharevskis, kuru vaira īpazynom kai kinys “Piļsāta pi upis” golvonuos lūmys atveiduotuoju.
Portala lakuga.lv ir plans ir itaida formata viests gataveit reizi mienesī. Ziņu satura redaktore, portala lakuga.lv atteisteibys vadeituoja Edeite Husare soka: “Apsazynojūt, ka pi izvēlis skaiteit viests latvīšu literarajā volūdā voi latgaliski, vys tei gribiešona nav latgalīšu rokstu volūdys vierzīnī, bet video formats i eisa hronometraža ir veids, kai par latgaliskuos kulturys nūtikšonam varim izstuosteit plotuokai auditorejai, nūturūt tuos uzmaneibu.”
Latgaliskuos kulturys viests cikom byus kai raidejums vīnu reizi mienesī ar atsavieršonu iz īprīškejuo mieneša latgaliskuos kulturys aktualitatem. Pyrmajā raidejumā var izzynuot par grupys “Latgalīšu Reps” jaunuokū video, Valerejis Seilis jubilejis nūtikšonom, Daugovpiļs dasacejumu Eiropys kulturys golvyspiļsātys titulam i cytom viestim.
Kulturys ziņu eistynuošona ir projekta “Latgaliskā kultūrtelpa: problēmas, analīze, atspoguļojums portālā lakuga.lv” daļa, tū finaņsej Medeju atbolsta fonds nu Latvejis vaļsts budžeta leidzekļu. Par raidejuma saturu atbiļd latgalīšu kulturys ziņu portals lakuga.lv. Cikom īcarāti seši ziņu raidejumi, bet tiks maklātys īspiejis, lai itaida formata viests varātu turpynuot ari iz prīšku.
Portala lakuga.lv komanda soka paļdis par atsauceibu i atbolstu ziņu sataiseišonā raidejuma vadeituojam Dāvim Suharevskim, video operatoram i montažys režisoram Sergejam Čakānam, grafiku veiduotuojam Krišjānim Pleiko (Upes kinostudija), Ivo Grigalim nu grupys “Latgalīšu Reps” i Diānai Soldānei nu “Daugovpiļs 2027”.


text:
Latgalīšu literaturys podkasts “Puslopys” ir myusdīnu latgalīšu literaturys puslopu puorškūrsteišona – apsarunuošona ar autorim par raksteišonu, volūdu, kasdīnu i dzeivi kai taidu. “Puslopys” aicynoj īsaklauseit ari latgaliski pīraksteitūs dorbu voi tūs fragmentūs pošu autoru skaitejumūs, taipat kotrā sasatikšonys reizē tūp vīna jaunys dzīsmis skice ar satyktuo autora tekstu.
Itimā reizē sasateikam ar Anneli Slišāni.
Annele Slišāne ir tekstilmuokslys i literaturys projekta #100dečiLatvijai, kas eistynuots gon gruomotā, gon izstuodē, gon ari stuostūs socialajūs teiklūs, autore. Saiminīkoj Viļakys nūvoda Zeļčūs, ir Zīmeļlatgolys īvarojamuo folklorys vuocieja, literata i sabīdryskuo darbinīka Ontona Slišāna meita, bet decembra suokumā uzvariejuse pyrmajūs Latgolys prozys skaitejumūs ar stuostim nu dreiži gaidomuos gruomotys “Tuoraga stuosti”.
Ar latgalīšu literaturys autorim sasarunoj muzikis, viesturnīks Arņs Slobožanins i marketinga specialiste, latgalīšu volūdys popularizātuoja Edeite Husare.
Latvijas Radio aicina izteikt savu viedokli par raidījumā dzirdēto un atbalsta diskusijas klausītāju starpā, tomēr patur tiesības dzēst komentārus, kas pārkāpj cieņpilnas attieksmes un ētiskas rīcības robežas.


text:
4. pasauļa latgalīšu saīts
LATGOLYS SIMTGADIS
KONGRESS
Rēzekne,
Latgola, Latveja
2017. goda 5.–6. maijs
1917. gods ir bejs izškireigs
daudzu Eiropys tautu i vaļstu liktiņūs. Ari Latgolys, kas tūlaik beja Krīvejis imperejis
Vitebskys gubernis sastuovā, sabīdryskī darbinīki nabeidze guoduot par latvīšu
tautys i vaļsts pastuoviešonu i īspiejamajim atteisteibys vierzīnim.
1917. godā nūtykušys daudzys politiskys apsprīdis i saīti, kurūs analizāti
pasauļa procesi, vārtātys sovys tautys izredzis i sovys vaļsts dybynuošonys
īspiejis. Latgolai nūzeimeiguokī ir bejuši divi kongresi Rēzeknē: 26.–27. aprelī
(piec j. st. 9.–10. majā), kurā vodūšuo lūma beja goreidznīceibai i
kurā tyka pījimts viesturisks lāmums atsadaleit nu Vitebskys gubernis i veiduot
vīnu vaļsti ar Vydzemi i Kūrzemi, paturūt pošnūsasaceišonys tīseibys
tautsaimnīceibys, volūdys i ticeibys vaicuojumūs, i 3.–4. decembrī (piec
j. st. 16.–17. decembrī), kur vodūšuo lūma beja strieļnīkim. Ūtruo
kongresa rezultatā tyka panuokts, ka tuo laika treis apriņči — Rēzeknis, Ludzys i Daugovpiļs — teik atdaleiti nu Vitebskys gubernis.
Latgolys apreļa kongress ir vīns nu pyrmūs, kas aktualizej kūpejis Latvejis
vaļsts ideju i sagatavej politiskū i sabīdryski izgleitojūšū platformu Latvejis
vaļsts dybynuošonai 1918. goda 18. novembrī.
Pīmynūt itūs
viesturiski navīnnūzeimeigūs i pretruneigi vārtātūs nūtykumus, teik organizāts
4. pasauļa latgalīšu saīts i Latgolys simtgadis kongress.
Pīsokūt temys i izstruodojūt tezis kongresam,
prosom puordūmuot i nūviertēt sova pasūlejuma aktualitati konkretys nūzaris i
Latgolys regiona atteisteibys kontekstā Latvejis i Eiropys kulturys,
izgleiteibys, tautsaimnīceibys telpā. Aicynojam aktivi īsasaisteit mierktīceigu
prīšklykumu izstruodē regiona atteisteibys ceļšonai.
Jamūt vārā storpdisciplinarūs pietejumu
pīaugumu i svareigumu ari Latgolys regiona problemu rysynuošonā, gaideisim
pīsacejumu, kurī respektej myusu dīnu zynuotnis atteisteibys tendeņcis i padzilinoj
myusu informieteibu i sapratni humanitarajuos (volūdys, kulturviesturis,
folkloristikys, literaturzynuotnis), socialajuos (regionaluo ekonomika,
demografeja, uzjiemiejdarbeiba, lykumdūšona, drūšeibys vaicuojumi i c.) i
inžinerzynuotnēs (vidis, informacejis tehnologejis, byuvnīceibys i c.).
Kongresā aicynojam pīsadaleit ari politikus i
vysaidu nūzaru praktikus — ar referatim, ar lītyskom temom deļ diskuseju. Īcarāts,
ka Latgolys atteisteibai aktuali zynuotniskī prīšklasejumi meisīs ar naskaidru
voi streideigu vaicuojumu publisku apsprīsšonu, kab kongresa gaitā izstruoduot
i apsprīst rezolucejis pamatpunktus i jū beigt ar konkretim prīšklykumim
tautsaimnīceibys, drūšeibys, kulturys, izgleiteibys, volūdys i plašsazinis
leidzekļu politikys atteisteibai.
Kongresa dorba volūdys — latvīšu, latgalīšu, angļu, krīvu, vajadzeibys gadīnī nūdrūsynojūt tulkuojumu. Kongresā var pīsadaleit ar referatu voi stenda referatu
Kongresa nūtikšonys vīta — 5. majā Latgolys viestnīceiba „Gors“, Piļs īla 4, Rēzekne; 6. majā — Rēzeknis Tehnologeju akademeja, Atbreivuošonys aleja 115, Rēzekne
–
da 2017. goda 1. februara —
pīsasacejumu pījimšona
–
da 2017. goda 1. marta — organizacejis
komitejis atbiļde par pīsasacejuma i težu pījimšonu voi napījimšonu; organizatoriski
preciziejumi
–
da 2017. goda 1. apreļa — težu
publiciešona (da 3000 rokstu zeimu, īskaitūt atstarpis)
–
2017. goda 1.–7. maijs — pasauļa
latgalīšu saīts
–
2017. goda 5.–6. maijs — kongress
–
da 2017. goda 1. septembra — rokstu
padūšona kongresa materialu kruojumam
–
2017. goda oktobris — kongresa rokstu
kruojuma izdūšona
–
2017. goda
27. oktobris–2. novembris — VII Letonikys kongress i
10. storptautyskuo latgalistykys konference, Latgolys simtgadis kongresa
kruojuma prezentiešona
Kongresa organiziešonys komiteja:
Dr. sc. ing. Edmunds
Teirumnīks — RTA rektors, Latgalīšu kulturys bīdreiba (prīšksādātuojs)
Dr. philol. Ilga Šuplinska — RTA profesore, Latgalīšu kulturys bīdreiba (prīšksādātuoja vītneica)
Dr. philol. Lideja Leikuma — LU profesore
Dr. biol. Arvids Barševskis — DU rektors
Dr. hist. Henrihs Soms — DU asociatais profesors
Dr. habil. art.,
Dr. hist. Jurs Urtāns —
LKA profesors
Dr.habil.art. Ojārs Spāreits — Latvejis Zynuotņu akademejis prezidents, LMA profesors
Dr.habil.
sc. pol., Dr. iur. Tuolavs Juņdzs — LU profesors, Latvejis
Zynuotņu akademeja
Dr.sc.comm. Mārtiņš Kaprāns — KM, kulturys
ministris padūmnīks
Karina Pētersone — 12. Saeimys administracejis
generalsekretare
Dr. oec. Sandra Ežmale — RSEZ puorvaļdis vadeituoja
Agris Bitāns — zvārynuots advokats
Māris Bozovičs — Latgolys regiona atteisteibys agenturys
direktors
Veronika Dundure — Latgalīšu volūdys, literaturys,
kulturviesturis asociacejis nūdybynuojuma vaļdis prīšksādātuoja
Kongresa organiziešonys komitejis gūda bīdri:
Juoņs Buļs — Rēzeknis-Aglyunys diecezis veiskups
Juoņs Streičs — kinorežisors, muokslinīks
Anna Rancāne — dzejneica, žurnaliste
Anna Eglīna — Fraņča Trasuna
muzeja „Kolnasāta“ organizātuoja i veiduotuoja, kulturys
darbineica
Pīters Keišs — pyrmuo pasauļa latgalīšu saītu
organizātuojs, sabīdrysks darbinīks
Juoņs Eļksnis — Latgolys Kulturys centra izdevnīceibys
vadeituojs
Pīteikuma anketys veidlopa atrūnama: https://goo.gl/NrVhCV (LTG)
Pīteikumus kongresam prosom aizpiļdeit
elektroniski sātys lopā da 2017. goda 1. februāra


text:
Interveja ar bibliotekari Daci Jakoveli
Myusu dīnuos vysaidūs normativajus aktūs i profeseju klasifikatorūs pasaruoda jaunys i naparostys profesejis, kurūs puorstuovi, ruodīs, sovu kasdīnu pavoda cīš dinamiskā ritmā, dorūt vysaidus aizraujūšus dorbus. Tok itūreiz Daugovpiļs Universitatis studeņte Dagnija Donāne sasatyka ar kaidys jau zynomys profesejis puorstuovi, iz sarunu aicynojūt Daci Jakoveli.
Dace ir Bārnu bibliotekys “Zeileite” bibliotekare i cīš interesanta i kolorita personeiba. Kasdīnā jū var satikt na viņ bibliotekā, nu ari muzicejūt ar folklorys kūpu “Dyrbyni”. Cytu reizi jei atīt gostūs iz kaidu pasuokumu Latgolys Studentu centrā, a cytu reizi skrīn vokora krosu.
Dagnija Donāne ar Dacis Jakovelis paleidzeibu apsajāmuse lauzt stereotipu, ka bibliotekara dorbs apsarūbežoj viņ ar gruomotu izsnīgšonu ci sajimšonu nu skaiteituoju.


text:
“Taiseits Latgolā” koncerts Reigā
Iz muzykali latgalisku nakti “Taiseits Latgolā” 9. decembrī “LMA Studentu klubā” Reigā aicynoj latgalīšu grupys “Dabasu Durovys”, “Krampis”, “Green Novice” i dzīduotuoja Laura Bicāne. Īeja klubā nu 21:00, īejis moksa iz pasuocīni 2 lati.
Dabasu Durovys – pošu reizi vīna nu aktivuokojom latgalīšu grupom, kas rodusīs 2006. goda suokumā Daugpilī. “Dabasu Durovu” stilu var definēt kai “latgalīšu roku”, bet ka nadaudz īsadzilinoj, grupys muzykā var dzierdēt melodiska poproka apvīnojumu ar blūza i SKA elementim. Itūgod grupa veiksmeigi startejuse dažaidūs Latvejis radeju staceju topūs ar dzīsmi “Grēku fani”. Vaira par “Dabasu Durovom”
Krampis – grupa nu Leivuonim, kas spielej vaira folk-rock stylā. Rodusīs 2009. goda majā. Pa itū laiku paspiejuse saspieļuot vairuokūs latgalīšu festivalūs kai ari šūgod dzīsme “Kuopu, kuopu kolnā” īkļauta myusdīnu tautys muzykys izlasis “SVIESTS 4” dzīšmu vydā. Vaira par Krampi
Green Novice – latgalīšu smoguo folk-rock/metal grupa nu Preilim, kas aktivi pīsadola koncertūs i festivalūs. Vysvaira zynoma ir jūs dzīsme “Zili malni padebeši”, bet cytaiž ar dzīšmu īrokstim nasasteidz – vaira nūsadūd koncertēšonys prīcai. Vaira par Green Novice
Laura Bicāne – dzīsmineica nu Daugpiļs pusis, nu Špogim. Iz skatuvis dobys bārns, apbur klauseituojus ar sovu vīnkuoršeibu, starojumu. Itymā godā Laura ar dzīsmi “Freakin’ out” pīsadaleja “Eirodzīsmis 2012” konkursa atlasē i tika tuoļuok pusfinalā. Vaira par Lauru
Koncertu informativi atbolsta: bīdreiba “Latgolys Studentu centrs”, portals draugiem.lv i Latgalīšu kulturys gazeta lakuga.lv
Pasuocīni organizej: Arnis Slobožaņins, Juris Viļums i “Latgolys Studentu centrs”
Dabasu Durovys – Grēku fani
Krampis – Seši mozi bundzinīki
Green Novice – Pārkiuņs vede vedekleņu (LIVE)
Laura Bicāne – Fragmenti nu koncerta DU kojuos (LIVE)


text:
Vilekī nūstuoj i īdvasmoj „Litanejis” ceļš
18. majā pyrmū reizi Vileks katuoļu bazneicā koncertieja Latvejis Radejis kuors i orkestris „Sinfonetta Rīga”, par kū vilecuoni ir cīši lapni. Taipat koncerti beja ari Viļānūs i Rēzeknē, nu niu vaira par “Litaneju” Vilekī.
Kab Zīmeļlatgolys ļauds i kotrs interesens varātu nūsaklauseit koncertprogramu „Litaneja”, kurei sastateita nu četru komponistu skonudorbim: Ērika Ešenvalda Debess Litānija, Jēkaba Nīmaņa Uzklausi, Māte, Valta Pūces Sajūta. Sirds. Debesis. i Ģirta Biša Rītausmai degošie vārdi i Uģa Brikmaņa, Sigvarda Kļavys i Mārtiņa Brauna taiseituo Videostuosta, radūšojai grupai beja juosadūd lelā i breinumainā ceļā. Kab sataiseitu itū koncertprogramu, 2008. godā dirigents Sigvards Kļava kūpā ar režisoru Uģi Brikmani aizsuoka braukšonu ekspedicejuos iz katuoļu dzīduojumu centrim Latgolā, Vydzemē, Zemgalē i Kūrzemē, kab īraksteitu, fiļmētu i dokumentētu „maja dzīduojumus” bazneicuos i pi ceļamolu krystim, kai ari, kab sasatiktu ar senejūs dzīduojumu pratiejim. Itū izfiļmietū materialu īdeve četrim komponistim, kab jī radeitu skonudorbus, izmontojūt dzīduojumu stilitstiku.
„Celi puorsakrystuoja. Pasasokūt tam, ka gareigu cylvāku celi puosakrystuoja, tī atvede ekspedicejis vadeituojus iz Latgolu, kur jī nūviertieja latgalīšu sīvu bolsu dzīduojumus. Ari itymā koncertprogramā atkluosim, ka asam aicynuoti saprast, ka vysi myusu celi vad iz Dabasim”, tai izrunojūt iz koncertu atguojušūs, saceja Vileks nūvoda dūmis vadeituojs Sergejs Maksimovs.
Kotrs dzīduojums, kū varieja dzierdēt koncertprogramā, ir dzīduotuoju personeigais stuosts, saruna ar Vysuaugstuokū. Koncertprograma paruodeja gon kūpā dzīduošonys lelū spāku, gon atkluoja dzīduotuoju dvēseli. Koncerts izskanieja kai vīnā olpys viļcīnī, dūdūt vareibu koč drupeit pīdzeivuot i sajust tuo, kuo sajuta ekspedicejis dalinīki, īrokstūt dzīduojumus. Koncertprogramys režisoram Uģim Brikmanim izadeve paruodeit Litanejis celi, ļaunūt puordzeivuot, kai caur cylvāku dvēselem teik pastuosteits i dūts viestejums cytim cylvākim, dzīžūt ļusteigi, skumi, izjusti, aizrauteigi i patīsi. Litaneja Vyssvātuokuos Jaunovys Marejis gūdam caurveja taiseitū videostuostu.
„Tys nav taids vīnkuoršs ceļuojums iz Vileki. Itys beja ceļuojums, kab atsagrīztu. Mes atsagrīzem ite ar tū sajiutu, ar tū padareitū dorbu, kū mes pyrma vairuoku godu maja mienesī ite braucem, klausejamīs i īrakstejom ituo nūvoda dzīduotuojus. Tys ir eipaši atsagrīz ite, muzicēt Vileks katuoļu bazneicā, muzicēt cylvākim, nu kurim guoja īdvasma. Tei ir piļneigi cyta atbiļdeibys sajiuta. Tei ir cīši lela pīpiļdiejuma sajiuta. Bazniecuos, kur naorganizāti, pavysam dabeigi nūteik dzīduojumi, īkomponejūt tūs skonudorbā, dzīduojumi ir „dzeivi”. Es dūmoju, ka myusim vajag koncertēt na tik Reigai tyvuokā apleicīnē, nu ari tymūs nūvodūs, kur Reigys kulturys ceļš naaizasnīdz da jim. Vileks nūvoda privilegeja i boguoteiba ir itei breineiguo Vileks katuoļu bazneica, kur myzuka cīši labi jiutās”, piec koncerta atkluoja dirigents Sigvards Kļava.
Komponists Jēkabs Nīmanis pastuosteja, ka koncertā Reigā jī raudzeja cylvākim paruodeit, kū jī pīdzeivuoja, īrokstūt dzīduojumus, gribieja, kab reidzinīki koč drupeit sajustu tuos izjiutys, kū pīdzeivuoja projekta radūšuo grupa, nu „Vilekī jius asat daļa nu itim dzīduojumim. Mes – muziki i skateituoji pīsadolom itymā procesā. Projekta taiseituoji naparuodeja tik dokumentalu materialu, nu emocejis, kur Jius asat daļa nu tom. Muns golvonais aizdavums sovā skonudorbā beja paruodeit tuos emocejis, kas roduos manī. Es nagribieju puorlīcynuot par kaidu ideologeju, bet gribieju paruodeit, kū es sajutu, kod īsarodu dzīduojumu ekspedicejuos Latgolys regionā, kaidys roduos attīceibys ar latgalīšu kulturu. Skonudorbs „Uzklausi, Māte” ir kai ceļuojums. Tys suocās vīnā punktā i pamozeišam, pamozeišam īmam iz prīšku, kur vysu laiku myus sagaida jauni puorsteigumi i breinumi. Tū es paruodu muzykā, saglobojūt puordzeivuojumu, kū izjutu ekspedicejis laikā. Skonudorbā izavieleju tūs tekstus, kuri vysu precizuok pasoka, kaidu viestejumu es sajiemu nu ituo ceļuojuma”, ar skonudorba byuteibu īpazeistynuoja Jēkabs Nīmanis. „Vajag tik vilecuonim saceit: „Myusim vajag i mes grybam”, tod nūteikti atsarass dzierdeigys auss i mes ar prīcu koncertētu ite vēļreiz”, saviļņojūši saceja S. Kļava.
Lels paļdis ekspedicejis vadeituojim, komponistim, muzikim i dzīduotuojim par īguļdeitū dorbu, par sajimtū puordzeivuojumu i izdzeivuotū Litanejis celi. Saglobuosim katuoliskū dzīduojumu tradiceju Vileks nūvodā, kab dūtu īdvasmu jaunim skonudorbim i kab izalyugtu Dīva svieteibys myusim vysim.
Sagatavieja i kartenis taisieja Vineta Zeltkalne